ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
06 липня 2026 року
м. Харків
справа № 638/12883/24
провадження № 22-ц/818/3671/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Пилипчук Н.П., Яцина В.Б.
сторони справи:
стягувач - ОСОБА_1 
боржник- ОСОБА_2 ,
зацікавлена особа державний виконавець Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 березня 2026 року у складі судді Семіряд І.В.,-
в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просила поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви клопотання про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, стягнути з Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та/або з боржника - ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 березня 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу.
Поновлено ОСОБА_1 строк звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , державний виконавець: Основ`янсько- Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про визнання протиправної бездіяльності».
Стягнуто з Основ`янсько – Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.
Рішення обґрунтовано тим, що строк звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення підлягає поновленню, оскільки представником стягувача доведено його пропуск з поважних причин. Зазначений стягувачем розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи. З урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, а також з урахуванням відсутності заяв про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення витрат у розмірі 25000 грн підлягає задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду, Цидибрага А.С, який діє в інтересах Основ`янсько- Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не врахував заперечення виконавчої служби проти заявленого стягувачем розміру витрат. Відповідно до інформації з Електронного суду, а саме Реєстраційної картки вхідного документу реєстрація заперечення відбулась «Вхідний номер (авт.): 16680/26-Вх, Вхідна дата: 09.03.26, Відправник : Цидибрага Андрій Сергійович. Крім цього, представник скаржника не заявляла до закінчення судових дебатів про відшкодування судових витрат та не подавала заяви про намір подати докази на підтвердження судових витрат після ухвалення судового рішення. Враховуючи не - співмірність складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, приймаючи до уваги ненадання стягувачм документів, які підтверджують понесені витрати, оскаржуване додаткове рішення суду не відповідає нормам процесуального права.
14.07.2026 представник Багмет К.Е., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якій просила, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначила, що державний виконавець Цидибрага А.С. навмисно подав «заперечення- відзив» із запізненням, тобто 09.03.2026 після 17 год. 00 хв , а тому фактично його було доставлено до суду 10.03.2026, після винесення судового рішення та після того, як державний виконавець дізнався про факт задоволення заяви адвоката Багмет К.Е., тобто для створення штучних підстав для оскарження додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 09.03.2026 по справі №638/12883/24 та викривлення фактичних обставин справи. До свого повернення в Україну представник ОСОБА_1 не знала про ухвалення 16.01.2026 відповідного рішення суду і про те що суд не задовільнив її клопотання про відкладення розгляду справи. Додаткове рішення суду прийнято виходячи з вимог розумності, справедливості та співмірності витрат на професійну правову допомогу, що зумовлені фактичними обставинами справи, підстави для скасування зазначеного рішення суду відстуні.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 18.12.2025 ОСОБА_3 , яка дії в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Цидибрага А.С. Зазначила, що понесла додаткові судові витрати на правничу допомогу у сумі 20 000 грн, докази будуть надані до закінчення судових дебатів у справі (т.2 а.с. 133-145). До заяви надає договір про надання правничої допомоги №23 від 04.07.2025. 
Відповідно до п. 1.1 договору – клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання на надання необхідної правової допомоги клієнту ОСОБА_1 з приводу її представництва та захисту її прав та інтересів у судах всіх юрисдикцій, всіх ланок, в т.ч., але не виключно у судах першої та апеляційної інстанції, тощо.
Згідно з п. 2.1 договору – за виконання послуг адвокату сплачується гонорар, який розраховується виходячи з фактичного витраченого адвокатом часу, артості години роботи адвоката визначається враховуючи Рішення №13/1/7 Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021.
16.01.2026 представником Багмет К.Е. до суду подане клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з закордонним відрядженням адвоката (т. 2 а.с. 170-171).
Ухвалою суду від 16.01.2026 скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , державний виконавець: Основ`янсько- Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про визнання протиправної бездіяльності» задоволено.
Визнано дії державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Дудка А. такими, що не відповідають закону (є неправомірними) щодо складання розрахунку заборгованості та визначення розміру доходу боржника у виконавчому провадженні №77105163.
Зобов`язано державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Дудка А. та\або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби зробити перерахунок заборгованості по аліментам (новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів) у виконавчому проваджені №77105163, враховуючи дані розміру доходу зафіксованого у довідці ОК-5 щодо ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (т.2 а.с. 193-196).
06.02.2026 представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала заяву на ухвалення додаткового рішення, в кому просила стягнути на корить скаржника з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та/або з боржника ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн та прийняти додаткове рішення щодо стягнення на користь державного бюджету з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції штраф у розмірі від 20 до 40 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання рішення суду. 
Ухвалою суду 16.02.2026 заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу залишено без розгляду (т.2 а.с. 224-226).
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 про стягнення на користь Держави з Основ`янсько- Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції штрафу відмовлено.
Рішення обґрунтовано тим, що незгода сторони з діями державного виконавця не може бути підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.
26.02.2026 ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала заву про поновлення процесуального строку. В якій просила стягнути з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та/або з боржника ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. Визнати поважним причини не подання акту- виконаних робіт від 04.02 2026 між ОСОБА_1 та адвокатом Багмет К.Е. До заяви надала акт виконаних робіт до договору на правничу допомогу від 04.02.2026 з описом наданих робіт (т.3 а.с.1-13).
На підтвердження понесених витрат представник скаржника надав: Акт виконаних робіт до договору на правничу допомогу від 04.02.2026 з описом наданих робіт, а саме: подання відповідних адвокатських запитів та скарг до органу виконавчої служби – 5 годин, вартість 10000 грн, підготовка та подання скарги на дії державного виконавця – 5 годин вартість 10000 грн, підготовка та подання процесуальних заяв – 2,5 години вартістю 5000 грн на загальну суму 25 000 грн (т.2 а.с. 206); договір про надання правової допомоги №23 від 04.07.2025 (т.2 а.с. 207-208).
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 березня 2026 року задоволено заяву ОСОБА_1 . 
Поновлено ОСОБА_1 строк звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , державний виконавець: Основ`янсько- Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції «Про визнання протиправної бездіяльності».
Стягнуто з Основ`янсько - Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.
10.03.2026 суд отримав відзив на позовну заяву від представника Цидибрага А.С., який діє в інтересах Основ`янсько - Слобідський відділ державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції». Зазначив, що враховуючи неспівмірність складності справи та обсягу виконаних робіт адвокатом, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, приймаючи до уваги не надання доказів, які підтверджують понесені скаржником витрат на правничу допомогу , просив відмовити у задоволенні заяви адвоката Багмет К.Е. у повному обсязі (т.3 а.с. 26-27). 
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат :
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 18.12.2025 звернулась до суду с заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 18.12.2025 в якій зазначила, що понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. Докази їх понесення будуть подані до закінчення судових дебатів (т. 1 а.с. 102-107). 
16.01.2026 представник ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у службовому відрядженні за кордоном. Докази перебування представника у відрядженні були додані до вказаної заяви (т. 2 а.с. 169).
Ухвалою суду від 16.02.2026 заяву що ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки заяву подано після спливу п`яти днів після ухвалення судового рішення (т. 2 а.с. 224-226).
05.02.2026 представник ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн, понесені під час розгляду справи судом першої інстанції. До заяви надала докази понесених витрат (т. 2 а.с.200-204).
26.02.2026 ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до суду першої інстанції подала заву про поновлення строку процесуального строку. В якій просила стягнути з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та/або з боржника ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. Визнати поважним причини не подання доказів понесення витрат на правничу допомогу у встановлений законом строк. 
Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( стаття 2 ЦПК України).
Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 10.01.2024 року у справі № 285/5547/21) якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.
Враховуючи, що матеріали справи містять належні та допустимі докази перебування представника ОСОБА_3 у службовому відрядженні за кордоном, у зв`язку з чим адвокат була позбавлена можливості своєчасно узгодити та підписати з ОСОБА_1 акт виконаних робіт, судова колегія вважає поважними причини неподання доказів понесених судових витрат у встановлений процесуальним законом строк.
На підтвердження понесених витрат представник скаржника надав: Акт виконаних робіт до договору на правничу допомогу від 04.02.2026 з описом наданих робіт, а саме: подання відповідних адвокатських запитів та скарг до органу виконавчої служби – 5 годин, вартість 10000 грн, підготовка та подання скарги на дії державного виконавця – 5 годин вартість 10000 грн, підготовка та подання процесуальних заяв – 2,5 години вартістю 5000 грн на загальну суму 25 000 грн (т.2 а.с. 206); договір про надання правової допомоги №23 від 04.07.2025 (т.2 а.с. 207-208).
Отже, заявником (стягувачем) надано до суду докази понесених витрат на оплату правової допомоги, на загальну суму 25000 грн
Представником стягувача на обґрунтування заяви на про поновлення процесуального строку, що перебувала у відрядження, а тому не мала змоги підписати акт виконаних робіт із ОСОБА_1 окрім того, не мала змогу брати участь у судовому засіданні, оскільки перебувала за кордоном, а вхід до ЄСІТС через іноземні провайдери та за іноземними номерами телефону неможливий.
Враховуючи обставини справи судова колегія погоджується з висновком суду про поважність причин для поновлення строку звернення з зазначеною заявою, оскільки ОСОБА_4 перебувала у відрядження, а тому не мала змоги підписати акт виконаних робіт із ОСОБА_1 окрім того, не мала змогу брати участь у судовому засіданні, оскільки перебувала закордоном, а вхід до ЄСІТС через іноземні провайдери та за іноземними номерами телефону неможливий.
Тому, враховуючи зазначений представником ОСОБА_4 розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, судова колегія погоджується з висновком суду про стягнення витрат на правничу допомогу на користь скаржника ОСОБА_1 у розмірі 25000 грн.
Судова колегія відхиляє доводи апелянта щодо надсилання заперечень на заяву представника ОСОБА_3 , оскільки такі заперечення були доставлені до суду 10.03.2026, тобто вже після проведення судового засідання та ухвалення додаткового рішення, а відтак не могли бути враховані судом першої інстанції під час його постановлення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ІІПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Основ`янсько-Слобідського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 09 березня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий          О.Ю.Тичкова

Судді           Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина