Справа № 357/16219/25
Провадження № 2/357/1654/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2026 року місто Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді – Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання – Бондар Ж.А., розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, про припинення обтяження,
В С Т А Н О В И В :
08.10.2025 позивачі звернулися до суду з даним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору обміну від 28 вересня 1999 року вони являються власниками житлового будинку АДРЕСА_1 . Наприкінці 2024 року, під час оформлення дозвільних документів на реконструкцію будинку, вони довідалися про обтяження буднику, що здійснені нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори на підставі ухвали Народного суду м. Біла Церква. У ході збирання та пошуку відповідного судового рішення було з`ясовано, що вказана ухвала відсутня, а справа за № 201854 знищена. З листа Київського обласного держаного нотаріального архіву вони довідалися, що на підставі повідомлення Народного суду м. Біла Церква від 29.06.1985 державним нотаріусом було накладено заборону (обтяження) на житловий будинок АДРЕСА_1 . У вересні 2025 вони звернулися до відділу ДВС з питанням зняття арешту з майна, однак отримали відповідь про відсутність підстав для вирішення вказаного питання. Тому просили у судовому порядку усунути перешкоди у здійсненні ними права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить їм на праві приватної власності, шляхом скасування записів про арешт, зокрема, запис про арешт №71454 (архівний), запис про арешт №71493 (архівний), запис про арешт №1263545 (архівний), запис про арешт №1263552 (архівний), визнати незаконним та таким, що порушує права власників подальше збереження арештів на будинок та зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відомості про зняття арештів з майна у відповідні державні реєстри, стягнути з Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на їх користь витрати понесені у зв`язку з розглядом даної справи.
08.10.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено та передано до розгляду судді Рижко Г.О.
21.10.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Рижко Г.О. позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.
27.10.2025 позивачі звернулися до суду з заявою про усунення недоліків позовної заяви.
28.10.2025 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Рижко Г.О. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
21.11.2025 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області винесено Розпорядження №160 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із Наказом суду від 06.11.2025 за № 115/в/г про надання судді Рижко Г.О. відпустки тривалістю на один рік, починаючи з 21.11.2025 по 05.11.2026.
24.11.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено та передано 25.11.2025 до провадження судді Бондаренко О.В.
27.11.2025 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О.В. постановлено ухвалу, якою прийнято справу до провадження та за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання.
10.02.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заміну неналежного відповідача - Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належного відповідача - Першу Білоцерківську державну нотаріальну контору.
15.04.2026 судом постановлено ухвалу, якою прийнято заяву позивачів про зміну предмету спору, відповідно якої позивачі просили: припинити обтяження, шляхом зняття арешту з майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: 1) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71454, зареєстрований 20.07.2004 10:03:30 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 2) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71493, зареєстрований 20.07.2004 10:12:39 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 3) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263545, зареєстрований 30.08.2004 10:36:51 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н, 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква; 4) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263552, зареєстрований 30.08.2004 10:38:25 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н. 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква.
15.04.2026 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримують у повному обсязі.
Представник позивачів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвокат Несвітайло Олексій Миколайович, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.
Відповідач - Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішення позову покладаються на розсуд суду.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1- ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ст. 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. 
У пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така ж правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року.
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За правилами ч.1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копіями паспортів позивачів. 
Згідно із Договором обміну від 28 вересня 1999 року, укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , які діють у своїх інтересах та як законні представники своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1-3245 та 30.09.1999 у Білоцерківському МБТІ у реєстрову книгу № 45 за реєстровим № 4521, позивачі набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.10.2024 за № 400704203 вбачається, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , накладено обтяження: 1) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71454, зареєстрований 20.07.2004 10:03:30 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 2) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71493, зареєстрований 20.07.2004 10:12:39 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 3) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263545, зареєстрований 30.08.2004 10:36:51 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н, 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква; 4) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263552, зареєстрований 30.08.2004 10:38:25 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н. 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква.
З Листа КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 15.11.2024 за № БЦ 2755 вбачається, що в матеріалах архівної справи щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній документ – ухвала Народного суду м. Біла Церква.
З матеріалів наданих КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» з листом від 15.11.2024 за № БЦ 2755 вбачається, що на підставі Договору дарування від 28 травня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за 1-2686, ОСОБА_8 подарував ОСОБА_9 житловий будинок АДРЕСА_1 ; рішенням Білоцерківського міського народного суду Київської області від 09 вересня 1986 року Договір дарування від 28 травня 1985 року був визнаний недійсним; рішенням Білоцерківського міського народного суду Київської області від 31 жовтня 1986 року у справі № 2-1854 був визнаний недійсним Договір купівлі – продажу від 08 червня 1984 року, посвідчений Білоцерківським державним нотаріусом, зареєстрований за № 1-1640, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .
26.11.2024 позивачі звернулися до Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори із заявою про надання копії ухвали Білоцерківського міського народного суду Київської області щодо накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та листом від 09.01.2025 за № 25/01-16 Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора повідомила заявників про неможливість надання вказаної ухвали та роз`яснила їм право звернутися суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи законних інтересів.
З листа Київського обласного державного нотаріального архіву від 27.01.2025 за № 54/01-17 вбачається, що ухвала Білоцерківського міського народного суду Київської області в наряді «Розпорядження по накладенню та заняттю заборон» за 1985 рік та інформація щодо зняття заборони відсутні, а наявне повідомлення Білоцерківського міського народного суду Київської області, на підставі якого було накладено заборону на житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Згідно із повідомленням від 29 червня 1985 року за № 647, направленим старшому нотаріусу Білоцерківської нотаріальної контори Трахман Т.Б., Білоцерківський міський народний суд Київської області накладає арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві особистої власності гр. ОСОБА_8 і був подарований ним 28.05.1985 гр. ОСОБА_11 .
20.08.2025 позивачі звернулися до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з житлового будинку АДРЕСА_1 та листом № 214410 від 12.09.2025 Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що у відділі ДВС відсутні підстави для вилучення записів про обтяження майна, оскільки відсутні відомості щодо виконавчих проваджень у межах яких накладався вказаний арешт, та рекомендовано звернутися до суду з вказаним питанням.
При вирішені спору суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
Згідно із ч.1, п.3 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння.
Відповідно до положень ст. 391, ст. 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Встановлено, що позивачі являються власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі Договору обміну від 28 вересня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І., зареєстрованого у реєстрі за № 1-3245, на вказане майно було накладено арешт на підставі повідомлення Білоцерківського міського народного суду Київської області від 29.06.1985, внаслідок чого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстровані обтяження, які порушують право власності позивачів, а іншого способу зняти заборону у них, окрім судового, немає.
Також, судом враховується, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно позивачів, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій до них, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. 
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09, провадження № 61-12406св21 (ЄДРСРУ № 108296856), від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21, ЄДРСРУ № 108653799) та від 10 січня 2024 року у справі № 569/6234/22 (провадження № 61-2690св23).
Відтак, не скасований арешт на майно, при відсутності виконавчих проваджень та будь - яких майнових претензій, є порушенням закріпленого Конституцією України (ст. 41) права кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої - кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі ст. 1 Першого протоколу.
Відповідно до п.1 ч. 1. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. 
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно із ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачі сплатили при подачі позову судовий збір у розмірі 14535,20 грн та у заяві про зміну предмету спору виключили вимоги щодо відшкодування даних витрат, а представник позивачів у підготовчому засіданні заявив про залишення даних витрат за позивачами.
Керуючись ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 223, 258-259,263-265, 353-354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву задовольнити.
Припинити обтяження, шляхом зняття арешту з майна - житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: 
1) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71454, зареєстрований 20.07.2004 10:03:30 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 
2) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 71493, зареєстрований 20.07.2004 10:12:39 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н Народний суд м. Біла Церква; 
3) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263545, зареєстрований 30.08.2004 10:36:51 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н, 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква; 
4) тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1263552, зареєстрований 30.08.2004 10:38:25 реєстратор: Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н. 05.09.1986, Народний суд м. Біла Церква.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач – ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач – ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач – ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - Перша Білоцерківська державна нотаріальна контора, ЄДРПОУ: 02884305, місцезнаходження: вулиця Банкова, будинок 5, місто Біла Церква, Київська область, 09117.
Повний текст рішення складено 19.05.2026. 
Суддя: 	О. В. Бондаренко