ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
15.06.2026	Справа № 910/4710/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи 

за позовом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шейдс Прайм»
про стягнення коштів у розмірі 570411,32 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шейдс Прайм» про стягнення коштів у розмірі 570411,32 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договір купівлі-продажу №353-К-25 від 18.11.2025 в частині поставки товару, внаслідок чого позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 570411,32 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.
Вказана ухвала була отримана відповідачем 29.04.2026, що підтверджується Повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету Товариством з обмеженою відповідальністю «Шейдс Прайм».
Проте відповідач в установлений строк відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.
Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 28.04.2026 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідач в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.11.2025 року між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЕЙДС ПРАЙМ» (Продавець) було укладено Договір купівлі-продажу № 353-К-25 (далі - Договір). 
Відповідно до п. 1.1 Договору сторони погодили, що Продавець зобов`язався продати і відвантажити ДК 021:2015: 15130000-8 М`ясопродукти (Свинина тушкована, фасування 525 г, банка металева) за кодом ДК 021:2015: 15130000-8 (далі - Товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників Покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до Договору), а Покупець - забезпечити приймання та оплату товару. Ціна за одиницю товару становить 154,86 грн, а загальна сума договору - 2 852056,62 грн. 
Згідно з п. 5.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників Покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці, при цьому Продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 15 грудня 2025 року включно.
Пунктом 6.3.2. Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний забезпечити своєчасну поставку товару у відповідному обсязі за адресою згідно з Рознарядкою (Додаток 1 до цього Договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору сторони погодили, що Продавець повинен поставити Покупцю товар, що є харчовим продуктом, безпечність та якість якого відповідає вимогам законодавства про безпечність та якість харчових продуктів, а також ДСТУ 4450:2005, умовах цього Договору і підтверджена документами, що підтверджують безпечність та якість товару та протокол дослідження ДСТУ (оригінали або копії, завірені печаткою Продавця), відповідно до чинного законодавства (Роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару, визначенні у Додатку 2 до цього Договору. 
Відповідно до п. 6.3.1. Договору передбачено, що Продавець зобов`язаний забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.
Відповідно до п. 4.1. Договору передбачено, що розрахунок за цим Договором проводиться шляхом оплати товару Покупцем за фактом поставки товару протягом 90 (дев`яноста) календарних днів з дати отримання товару на склад Територіального уповноваженого представника Покупця у міру надходження бюджетних коштів на підставі рахунків-фактур Продавця, належним чином оформлених накладних, актів приймання та підтвердження якості товару відповідно до Протоколу випробувань продукції.
Пунктом 6.2.1. Договору покупець має право контролювати поставку товару у строк, встановлений цим Договором.
Відповідно до п. 6.1.1 Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за товар, що постачається згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 10.1 Договору встановлено строк його дії до 19 грудня 2025 року включно. 
На виконання умов Договору Відповідачем було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 5% від загальної ціни договору як забезпечення його виконання, що підтверджується банківською випискою з рахунка Позивача від 18.11.2025 року.
Позивач, у свою чергу, на виконання покладених на нього договірних зобов`язань видав та направив на адресу Відповідача Рознарядку на поставку м`ясопродуктів (Свинина тушкована, фасування 525 г, банка металева) загальною кількістю 18 417,00 кг, яка є Додатком № 1 до Договору та визначає конкретні обсяги, строки та пункти призначення для відвантаження зазначеного Товару.
Як свідчать матеріали справи, Відповідач відповідно до умов п. 5.1 Договору та виданої Рознарядки повинен був здійснити поставку товару у повному обсязі до 15 грудня 2025 року включно.
Проте, Відповідач зобов`язання з поставки товару не виконав, і в матеріалах справи повністю відсутні будь-які докази здійснення поставки. 
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою договором поставки.
Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів поставки Відповідачем товарів за Договором у встановлені строки. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач неодноразово звертався до Відповідача з претензіями щодо виконання умов Договору та добровільної сплати штрафних санкцій за прострочення поставки Товару.
Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку непоставки товару в обсязі, передбаченому Договором, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.
У зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної поставки 18417,00 кг свинини тушкованої до 15.12.2025 року включно, Позивачем на підставі пункту 7.3 Договору було нараховано штраф у розмірі 25% від вартості непоставленого товару, що становить 713 014,16 грн. 
Відповідно до п. 11.7. Договору сторони погодили, що у разі невиконання чи неналежного виконання Продавцем умов Договору Покупець із суми забезпечення виконання Договору утримує штрафні санкції, передбачені Договором та чинним законодавством, та повертає решту коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту такого утримання.
З урахуванням положень пункту 11.7 Договору, Позивач скористався своїм правом на утримання суми забезпечення виконання договору в розмірі 142602,84 грн у рахунок часткового погашення штрафу. 
Відтак, до стягнення в судовому порядку заявлено залишок штрафних санкцій у сумі 570411,32 грн.
Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин, як і не надано будь-якої відповіді на надіслані претензії чи заперечень по суті спору.
Враховуючи повну відсутність доказів поставки товару у визначені сторонами строки, суд приходить до висновку, що Відповідачем допущено порушення виконання взятих на себе зобов`язань за Договором в частині своєчасної поставки товару в повному обсязі. 
За таких обставин, нарахування Позивачем штрафних санкцій є цілком обґрунтованим, а позовна вимога про стягнення залишку штрафу в розмірі 570411,32 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів в електронній формі.
Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шейдс Прайм» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 19, ідентифікаційний код: 44641492) на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 27, ідентифікаційний код: 41220556) штраф у розмірі 570411 (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста одинадцять) грн 32 коп., а також судовий збір у розмірі 6844 (шість тисяч вісімсот сорок чотири) грн 94 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата підписання: 15.06.2026

Суддя Я.В. Маринченко