ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 280/6178/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі № 280/6178/25 (суддя Батрак І.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), оформлене листом №6817-6091/Ш-02/8-0800/25 від 24.04.2025 про відмову зарахувати до страхового стажу позивача:
1) роботу монтером шляху Житомирської дистанції шляху з 28.06.1979 по 15.01.1980;
2) роботу в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР з 10.04.1985 по 23.06.1986;
3) як роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 10.04.1985 по 23.06.1986 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР, з 23.06.1986 по 30.08.1986 в колгоспі” Усть-Немський” Усть-Куломського району Комі АРСР, з 17.12.1986 по 12.04.1988 в Усть-Куломському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, з 13.04.1988 по 01.12.1988 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР Комі АРСР;
4) період навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989;
5) періоди знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області та отримання матеріальної допомоги по безробіттю: з 18.08.2002 по 25.07.2003, з 05.06.2013 по 21.06.2013;
6) період роботи у Республіці Польща з 02.01.2023 по 31.08.2023;
7) відмову перерахувати пенсію за період з 01.12.1993 по 01.12.1999;
8) відмову прийняття до уваги довідки з Головного управління статистики №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018;
- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача роботу монтером шляху Житомирської дистанції шляху з 28.06.1979 по 15.01.1980; роботу в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР з 10.04.1985 по 23.06.1986; як роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 10.04.1985 по 23.06.1986 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР, з 23.06.1986 по 30.08.1986 в колгоспі” Усть-Немський” Усть-Куломського району Комі АРСР, з 17.12.1986 по 12.04.1988 в Усть-Куломському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, з 13.04.1988 по 01.12.1988 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР Комі АРСР; період навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989; періоди знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області та отримання матеріальної допомоги по безробіттю: з 18.08.2002 по 25.07.2003, з 05.06.2013 по 21.06.2013; період роботи у Республіці Польща з 02.01.2023 по 31.08.2023; перерахувати пенсію, взявши період з 01.12.1993 по 01.12.1999; за період з 01.01.1994 по 31.12.1994 взяти відомості про середньомісячний заробіток з довідки Головного управління статистики №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Так, суд:
- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, періодів його роботи з 28.06.1979 по 15.01.1980, з 10.04.1985 по 23.06.1986, з 23.06.1986 по 30.08.1986 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979, періоду навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989, періоду знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003, а також проведенні перерахунку пенсії без врахування довідок ТОВ “Агрофірма “Восход” №2 від 26.01.2024, №3 від 26.01.2024 про заробітну плату для обчислення пенсії та довідки Головного управління статистики №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, періоди його роботи з 28.06.1979 по 15.01.1980, з 10.04.1985 по 23.06.1986, з 23.06.1986 по 30.08.1986 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979, період навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989, період знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.04.2025 щодо перерахунку пенсії за віком із врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії згідно з довідками №2 від 26.01.2024, №3 від 26.01.2024, виданими ТОВ “Агрофірма “Восход”, та довідкою №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018, виданою Головним управлінням статистики за період з 01.01.1994 по 31.12.1994.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
З рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, порушення процесуальних норм, позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати в оскарженій ним частині та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.
В скарзі позивач вказує, що періоди роботи монтером шляху Житомирської дистанції шляху з 28.06.1979 по 15.01.1980; роботу в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР з 10.04.1985 по 23.06.1986; як роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі: з 10.04.1985 по 23.06.1986 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР, з 23.06.1986 по 30.08.1986 в колгоспі” Усть-Немський” Усть-Куломського району Комі АРСР, з 17.12.1986 по 12.04.1988 в Усть-Куломському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, з 13.04.1988 по 01.12.1988 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР Комі АРСР; період навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989; періоди знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області та отримання матеріальної допомоги по безробіттю: з 18.08.2002 по 25.07.2003, з 05.06.2013 по 21.06.2013; період роботи у Республіці Польща з 02.01.2023 по 31.08.2023 підлягають зарахуванню до його страхового стажу на підставі наданих до територіального управління Пенсійного фонду України документів.
Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався. 
В свою чергу, відповідач не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.04.2025 звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України (за місцем свого проживання) із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Листом №6817-6091/Ш-02/8-0800/25 від 24.04.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомлено, що за матеріалами електронної пенсійної справи до загального стажу не зараховані періоди роботи відповідно до трудової книжки, а саме: з 28.06.1979 по 15.01.1980, оскільки дата звільнення 15.01.1980 не відповідає наказу про звільнення 17.06.1980; з 10.04.1985 по 23.06.1986, оскільки рік наказу про прийом записано нерозбірливо. При цьому, до страхового стажу зараховано періоди роботи з 17.12.1986 по 01.12.1988 - згідно з довідками від 27.07.2018 №№05-60/1217, 05-60/1219; період навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989, оскільки у свідоцтві від 03.06.1989 відсутній номер документа та по батькові російською мовою не співпадає з паспортом “ ОСОБА_2 ” (“ ОСОБА_3 ”). На сьогодні страховий стаж позивача складає 22 роки 6 місяців 18 днів. Щодо зарахування періоду роботи у Республіці Польща з 02.01.2022 по 31.08.2023 вказано, що відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення, яка набула чинності 01.01.2014, стаж набутий на території Республіки Польща враховується лише для визначення права на пенсію на території України. Оскільки страховий стаж є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, підстави для врахування стажу роботи на території Республіки Польща відсутні.
Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову у перерахунку пенсії за віком, оформленим листом №6817-6091/Ш-02/8-0800/25 від 24.04.2025, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що страховий стаж, набутий ОСОБА_1 у період знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з отриманням матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2002 по 25.07.2003 підтверджується записами у трудовій книжці. Вимоги позивача щодо зарахування до страхового стажу період знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003 підлягають задоволенню. Також відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління статистики у Запорізькій області №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018.
За висновками суду, дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, періодів його роботи: з 28.06.1979 по 15.01.1980, з 10.04.1985 по 23.06.1986, з 23.06.1986 по 30.08.1986 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979, періоду навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989, періоду знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003, а також проведенні перерахунку пенсії без врахування довідок ТОВ “Агрофірма “Восход” №2 від 26.01.2024, №3 від 26.01.2024 про заробітку плату для обчислення пенсії та довідки Головного управління статистики №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018, є протиправними. А для відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, періодів його роботи з 28.06.1979 по 15.01.1980, з 10.04.1985 по 23.06.1986, з 23.06.1986 по 30.08.1986 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979, періоду навчання з 13.12.1988 по 29.05.1989, періоду знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 08.04.2025 щодо перерахунку пенсії за віком із врахуванням довідок №2 від 26.01.2024, №3 від 26.01.2024 про заробітку плату для обчислення пенсії, виданих ТОВ “Агрофірма “Восход”, та довідки Головного управління статистики №11-15/2572/06-18 від 05.09.2018 за період з 01.01.1994 по 31.12.1994.
Відмовляючи у задоволенні іншої частини вимог, суд зазначив, що згідно з Переліком районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №12 від 03 січня 1983 року (остання редакція відповідно до інформації на сайті Верховної Ради України від 23 червня 1990 року) Усть-Куломський район Комі АРСР до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі не відноситься. Також, оскільки судом встановлено, що з 05.06.2013 виплату допомоги по безробіттю було скорочено і відновлено лише 21.06.2013, відсутні підстави зарахувати період з 05.06.2013 по 21.06.2013 до страхового стажу позивача. Відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012 стаж, набутий на території Польщі, враховується до страхового стажу для визначення права на отримання пенсії в Україні. Отже, страховий стаж, набутий позивачем на території Республіки Польща враховується виключно для визначення права на пенсію в Україні та за умови підтвердження даного стажу в установленому законодавством порядку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій позивачем частині, враховуючи наступне.
Щодо вимоги позивача зарахувати періоди з 10.04.1985 по 23.06.1986 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР, з 23.06.1986 по 30.08.1986 в колгоспі” Усть-Немський” Усть-Куломського району Комі АРСР, з 17.12.1986 по 12.04.1988 в Усть-Куломському виробничому управлінні житлово-комунального господарства, з 13.04.1988 по 01.12.1988 в Усть-Куломському райпотребсоюзі Комі АРСР Комі АРСР як роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі суд наголошує про таке.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
15 січня 1993 року набула чинності Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районі Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.
Статтею 1 Угоди від 15.01.1993 регламентовано умови набуття права на пенсію особами, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та надано право дострокового виходу на пенсію.
Відповідно до пункту 1 статті 1 Угоди від 15 січня 1993 року: "громадяни Сторін, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): - жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

При цьому, згідно статті 2 Тимчасової угоди, при визначенні права на пенсію у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди застосовується Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, який діяв до 1 січня 1992 року.
Тобто, вказаною угодою встановлені необхідні умови для пільгового пенсійного забезпечення, зокрема це - набуття особою певної тривалості "пільгового" стажу при певній тривалості "загального" стажу, досягнення певного віку, а також наявність місцевості у Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, який діяв до 1 січня 1992 року.
Водночас, згідно з Переліком районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №12 від 03 січня 1983 року (остання редакція відповідно до інформації на сайті Верховної Ради України від 23 червня 1990 року) Усть-Куломський район Комі АРСР до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі не відноситься.
Посилання позивача на те, що Указом Президента Російської Федерації №46 від 24.01.1992 (з подальшими змінами та доповненнями) було визначено Усть-Куломський район Комі АРСР таким, що відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі зміни внесено лише з 01.04.1992 (пункт 6 указу), а тому зазначені зміни не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки виникли після 1991 року, а спірний період з 10.04.1985 по 01.12.1988 (до внесення вказаних змін).
Щодо вимоги позивача про зарахування до страхового стажу періоду знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з отриманням матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2002 по 25.07.2003.
Так, згідно пункту "а" частини 3 статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Страховий стаж набутий ОСОБА_1 у період знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з отриманням матеріальної допомоги по безробіттю з 18.08.2002 по 25.07.2003 підтверджується записами у трудовій книжці.
Суд обгрунтовано задовольнив вимоги позивача щодо зарахування до страхового стажу період знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 18.08.2002 по 25.07.2003.
Що ж до періоду знаходження на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості Запорізької області з 05.06.2013 по 21.06.2013, в матеріалах справи наявна довідка Запорізького обласного центу зайнятості №410 від 22.02.2022, згідно з якою ОСОБА_1 в 2012-2013 роках був зареєстрований в Оріхівському центрі зайнятості та з 22.11.2012 йому розпочасто виплату допомоги по безробіттю, з 06.06.2013 по 20.06.2013 виплата допомоги по безробіттю була скорочена, а з 21.06.2013 її виплата позивачу поновлена.
Вказані обставини також підтверджено записами у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 від 01.10.1979 (№№34-36).
Відповідно до підпункту 5 пункту 5 статті 31 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” тривалість виплати допомоги по безробіттю, матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації скорочується на строк до 90 календарних днів у разі порушення умов і строку реєстрації та перереєстрації як безробітного, а також недотримання рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню.
В абзаці 3 частини першої статті 24 Закону №1058-IV зазначено, що період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Тобто, вказаною нормою чітко визначено, що до страхового стажу зараховується період протягом якого було отримано допомогу по безробіттю.
Судом встановлено та не спростовано позивачем, що з 05.06.2013 виплату такої допомоги було скорочено, а відновлено лише 21.06.2013. Тому, відсутні підстави для зарахування періоду з 05.06.2013 по 21.06.2013 до страхового стажу позивача, і в цій частині відповідач діяв правомірно.
Щодо періоду роботи позивача у Республіці Польща.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Законом України № 458-VII від 05.09.2013 ратифіковано Угоду між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення (далі - Угода).
Згідно зі статтею 2 Угоди, ця Угода застосовується стосовно України - до законодавства щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування, що стосується, серед іншого, пенсії за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Статтею 4 Угоди визначено, що якщо цією Угодою не передбачено інше, особи, на яких поширюються положення цієї Угоди, несуть обов`язки і користуються правами, які передбачені законодавством другої Договірної Сторони, на тих самих умовах, що громадяни цієї Договірної Сторони.
Відповідно до статті 10 Угоди періоди страхового стажу, набуті відповідно до законодавства кожної із Договірних Сторін, враховуються, у разі необхідності, при визначенні права на допомогу та періоду її виплати, за умови, якщо вони не співпадають.
Згідно зі статтею 12 Угоди, якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.
Таким чином, положеннями Угоди прямо передбачено право позивача на зарахування до страхового стажу періоду роботи у Республіці Польща.
Особа, яка працювала в Україні і в Польщі має право на зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу для визначення права на пенсію та призначення пенсії за віком в обох країнах, у разі дотримання певної процедури.
При цьому, пенсія за страховий стаж роботи, набутий в Україні і в Польщі, виплачується пропорційно, тобто кожна держава призначатиме та виплачуватиме пенсію за страховий стаж, набутий на її території, період якого становитиме не менше ніж 12 місяців.
Так, відповідно до Угоди між Україною та Республікою Польща про соціальне забезпечення від 18.05.2012, стаж, набутий на території Польщі, враховується до страхового стажу для визначення права на отримання пенсії в Україні.
Тобто, якщо людина має страховий стаж в Україні та працювала в Польщі, то для визначення права на призначення пенсії такі стажі підсумовуються.
Водночас, згідно з положеннями Угоди кожна із країн розраховує розмір пенсії відповідно до норм свого національного законодавства за стаж, набутий на її території.
Зазначене кореспондує з приписами статті 12 “Підсумовування страхового стажу” розділу 3 Угоди, згідно з якими “ 1. Якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність набуття, збереження або поновлення права на пенсію від набуття страхового стажу, то компетентна установа цієї Договірної Сторони враховує, у необхідному обсязі, страховий стаж, набутий відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони так, ніби цей страховий стаж набутий відповідно до законодавства, яке вона застосовує, за умови, що цей стаж не співпадає.
2. Якщо законодавство однієї Договірної Сторони ставить в залежність отримання права на пенсію від набуття страхового стажу у професії, на яку поширюється страхування, що функціонує в спеціальній системі, або від виконання певної трудової діяльності, то страховий стаж, набутий в цій професії або при виконанні такої трудової діяльності відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони, підсумовується при призначенні пенсії.
3. Якщо, після підсумовування, відповідно до пункту 1, застрахована особа не набуває права на пенсію, компетентна установа Договірної Сторони враховує страховий стаж, набутий в третій державі, з якою обидві Договірні Сторони зв`язані міжнародною угодою, яка передбачає підсумовування страхового стажу.”
Порядок призначення пенсії, коли право на неї виникає після застосування положень статті 12 Угоди, врегульовано ст. 16 “Пенсії з підсумовуванням страхового стажу”. Зокрема встановлено, що якщо відповідно до законодавства однієї із Договірних Сторін, право на пенсію виникає після застосування положень статті 12цієї Угоди, компетентна установа цієї Договірної Сторони призначає пенсію у такий спосіб:
1) підраховує теоретичний розмір пенсії, належний у випадку, якщо б весь страховий стаж був набутий відповідно до чинного законодавства;
2) для визначення теоретичного розміру пенсії, про яку йдеться у пункті 1, при встановленні бази розрахунку, враховується лише заробітна плата, отримана відповідно до законодавства, що застосовується компетентною установою, а також внески, сплачені відповідно до цього законодавства;
3) на основі теоретичного розміру, про який йдеться у пункті 1, компетентна установа визначає дійсний розмір пенсії, на підставі пропорції страхового стажу, набутого відповідно до законодавства, яке застосовує компетентна установа, що призначає пенсію, до суми загального набутого страхового стажу.
В свою чергу, стаття 15 Угоди регулює питання пенсії без підсумовування страхового стажу, якою визначено, що якщо відповідно до законодавства однієї із Договірних Сторін, існує право на пенсію без врахування страхового стажу, набутого відповідно до законодавства іншої Договірної Сторони, компетентна установа визначає право на цю допомогу та її розмір виключно на підставі страхового стажу, набутого згідно із законодавством, яке вона застосовує.
Відтак, є правильними висновки суду, що страховий стаж, набутий позивачем на території Республіки Польща, враховується виключно для визначення права на пенсію в Україні та за умови підтвердження даного стажу в установленому законодавством порядку.
Позивач під час звернення до органів ПФУ із заявою надав документи на іноземній мові, без апостилю, без нотаріально завіреного перекладу, тому ці документи не можуть бути враховані як докази роботи позивача. Як наслідок, відсутні підстави для покладення на пенсійний орган обов`язку направити формуляр-зв`язку щодо підтвердження стажу у період з 02.01.2023 по 31.08.2023, набутого на території Республіки Польща.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції в оскарженій частині, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2025 року у справі № 280/6178/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак