ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2198/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО», м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансліт",м. Дніпро 
про стягнення 108 009,92 грн

Без виклику представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тас Агро" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстрансліт" про стягнення 108 009,92 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № К/032022-16 від 21.03.2022.
Суд ухвалою від 24.04.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Агро" залишив без руху. Запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю "Тас Агро" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви з уточненням прохальної частини позовної заяви, а саме: вказати окремо суми основного боргу, пені, інфляційних втрат, 3% річних у строк до 08.05.2026 включно.
24.04.2026 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2026 про залишення позовної заяви без руху. У вказаній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 108 009,92 грн, з яких: 36 000,00 грн – основний борг, 50 676,82 грн – пеня, 4225,31 грн – 3% річних, 17 107,79 грн – інфляційні втрати.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 27.04.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
В ухвалі від 27.04.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.36) ухвала суду від 27.04.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 27.04.2026.
Відзив відповідач до суду не подав. 
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,
ВСТАНОВИВ:
21.03.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тас Агро" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрстрансліт" (постачальник) було укладено договір поставки № К/032022-16 (далі - договір).
В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, відповідно до цього договору, покупець зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену цим договором ціну (п. 1.1. договору).
Товаром за цим договором є мінеральні добрива (п. 1.2. договору).
Загальне найменування, кількість та одиниця виміру товару, ціна за одиницю товару, загальна ціна (вартість) товару, строки та умови поставки товару, узгоджується сторонами та визначається на кожну партію товару в окремій специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3. договору).
Загальна ціна (вартість) цього договору визначається кількістю оплаченого та отриманого покупцем товару протягом всього строку дії договору. Ціна за одиницю товару та ціна кожної окремої партії товару визначається сторонами в специфікаціях та видаткових накладних (п. 2.1. договору).
Покупець зобов`язаний здійснити 100% (стовідсоткову) попередню оплату товару, відповідно до узгодженої обома сторонами специфікації на поставку товару протягом строку, встановленого в специфікації (п. 2.2. договору).
Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування в безготівковій формі грошових коштів на поточний рахунок постачальника в розмірі, встановленому в специфікації на товар (п. 2.3. договору).
Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на рахунок постачальника (п. 2.4. договору).
Постачальник повинен поставити покупцю товар в строк та на умовах, погоджених сторонами в специфікації, відповідно до п. 1.3. цього договору, а покупець зобов`язаний отримати зазначений товар, на умовах та в строки, погоджені сторонами в специфікації (п. 3.1. договору).
Товар вважається поставленим постачальником та переданим у власність покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної (п. 3.4. договору).
Право власності на товар від постачальника до покупця переходить в момент передачі товару постачальником перевізнику, з яким у постачальника укладений договір перевезення товару, у місці поставки, яке визначене в специфікації до цього договору, та підтверджується видатковою накладною, яка складається постачальником в 2 (двох) екземплярах на дату передачі товару перевізнику (п. 3.9.3. договору).
У випадках невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених цим договором, винна сторона компенсує іншій стороні понесені збитки в повному обсязі (п. 5.1. договору).
У випадку порушення строків поставки товару, постачальник на письмову вимогу покупця сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару, що діяла в період прострочення, поставку якого прострочено, за кожен день прострочення. Постачальник не несе відповідальності за несвоєчасну, поставку товар, у випадку неможливості своєчасного відвантаження товару підприємством/виробником з технічних (технологічних) причин, невиконання або несвоєчасного виконання покупцем строків отримання товару та/або строків подачі постачальнику заявки/заявок, передбачених п. 3,1., 3.2. цього договору, а також при неможливості здійснення постачальником поставки товару, у зв`язку з температурним режимом, нижчим, чим передбачено в п. 3.2. цього договору (п. 5.6. договору).
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 8.1. договору).
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього договору, та закінчується 31.12.2022, але до повного виконання зобов`язань сторонами відповідно до цього договору. У випадку якщо жодна зі сторін за двадцять днів до закінчення строку дії цього договору не заявить про намір його розірвати, він вважається подовженим на наступний календарний рік на таких самих умовах (п. 8.2. договору).
Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від повного виконання всіх передбачених цим договором зобов`язань (п. 8.3. договору).
21.03.2022 сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 16), в якій погодили товар, що підлягає поставці: Карбамід марки Б (фасований 800 кг), код УКТЗЕД 3102 10 10 00, виробник АТ «Дніпроазот» у кількості 900 тон на загальну суму 27 000 000,00 грн з ПДВ. Строк поставки березень-квітень 2022 року. Строк оплати: протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цієї специфікації.
Позивач зазначає, що 22.03.2022 здійснив оплату вартості товару в сумі 1 980 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 138109 від 22.03.2022 (а.с. 17).
Позивач вказав, що на виконання умов договору відповідачем поставлено товар у кількості 64,8 т на загальну суму 1 944 000,00 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками:
- видаткову накладну № 1463 від 24.03.2022 про поставку Карбаміду марки Б (фасованого 800 кг) у кількості 64,8 т на суму 1 944 000,00 грн (а.с. 18) та товарно-транспортні накладні:
- № 0278 від 24.03.2022 про поставку Карбаміду марки Б (фасованого 800 кг) у кількості 21,6 т (а.с. 19);
- № 0279 від 24.03.2022 про поставку Карбаміду марки Б (фасованого 800 кг) у кількості 21,6 т (а.с. 20);
- № 0280 від 24.03.2022 про поставку Карбаміду марки Б (фасованого 800 кг) у кількості 21,6 т (а.с. 21).
В подальшому, як зазначає позивач, постачальником товар, визначений специфікацією, у повному обсязі поставлений не був. Отже, покупцем було сплачено товар на загальну суму 1 980 000,00 грн, а постачальником фактично поставлено товар на загальну суму 1 944 000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3. договору загальне найменування, кількість та одиниця виміру товару, ціна за одиницю товару, загальна ціна (вартість) товару, строки та умови поставки товару, узгоджується сторонами та визначається на кожну партію товару в окремій специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.
У специфікації № 1 від 21.03.2022 до договору сторони погодили строк поставки: березень-квітень 2022 року.
Таким чином, як зазначає позивач, останнім днем виконання постачальником зобов`язань з поставки товару було 30.04.2022, однак з огляду на те, що зазначена дата припадала на вихідний день, останнім днем виконання постачальником зобов`язань за специфікацією є 02.05.2022. Отже, починаючи з 03.05.2022 у покупця виникло право вимагати від постачальника або поставки оплаченого, але не переданого товару, або повернення суми попередньої оплати за непоставлений товар.
В зв`язку з зазначеним покупець звернувся до постачальника з претензією № 7 від 19.01.2026 (а.с. 22), в якій просив постачальника протягом 7 (семи) банківських днів з дня отримання претензії повернути грошові кошти у розмірі 36 000,00 грн.
В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти (а.с. 23-24). 
Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).
Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
21.03.2022 сторони підписали специфікацію № 1 до договору (а.с. 16), в якій погодили товар, що підлягає поставці: Карбамід марки Б (фасований 800 кг), код УКТЗЕД 3102 10 10 00, виробник АТ «Дніпроазот» у кількості 900 тон на загальну суму 27 000 000,00 грн з ПДВ. Строк оплати: протягом 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами цієї специфікації.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжної інструкції № 138109 від 22.03.2022 (а.с. 17) позивач здійснив попередню оплату вартості товару в сумі 1 980 000,00 грн. 
У специфікації № 1 від 21.03.2022 до договору сторони погодили строк поставки: березень-квітень 2022 року.
Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).
Таким чином, відповідно до п. 1.3. договору та специфікації № 1 від 21.03.2022, а також враховуючи положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був поставити товар на суму 1 980 000,00 грн у строк до 02.05.2022 включно (оскільки останній день квітня 2022 року припадає на вихідний день).
Проте, в порушення умов договору відповідач поставив позивачу товар лише у кількості 64,8 т на загальну суму 1 944 000,00 грн. Доказів поставки відповідачем оплаченого позивачем товару на суму 36 000,00 грн сторонами до суду не надано.
У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).
Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України).
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).
Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання щодо своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.
Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця.
Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.
Також, господарський суд вважає зауважити, що у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки.
Господарський суд зазначає, що виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося.
Відповідач не спростував доводи позивача щодо недопоставки товару на суму 36 000,00 грн, доказів поставки товару на суму здійсненої покупцем оплати в залишковому розмірі 36 000,00 грн відповідач також суду не надав.
Зобов`язання з повернення суми попередньої оплати відповідно до положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням строку поставки (02.05.2022), який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.
Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 03.05.2022.
Доказів поставки карбаміду марки Б на суму 36 000,00 грн чи доказів повернення позивачу попередньої оплати у розмірі 36 000,00 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.
Враховуючи те, що покупець здійснив попередню оплату товару на суму 36 000,00 грн, а відповідач не поставив покупцю оплачений товар, повернення попередньої оплати не здійснив, господарський суд дійшов висновку про те, що відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути 36 000,00 грн суму попередньої оплати.
Враховуючи вказане, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача сплаченої покупцем попередньої оплати в сумі 36 000,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 50 676,82 грн за період з 03.05.2022 по 31.03.2026.
Відповідно до п. 5.6. договору у випадку порушення строків поставки товару постачальник на письмову вимогу покупця сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару, що діяла в період прострочення, поставку якого прострочено, за кожен день прострочення. 
Сторони дійшли взаємної згоди збільшити строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штраф та пеня) за цим договором до трьох років (п. 5.14. договору).
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).
Господарський суд зазначає, що Господарський кодекс України втратив чинність 28.08.2025 на підставі Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб", але був чинним в період виникнення спірних правовідносин.
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний неправильно, а саме позивачем при розрахунку не враховано приписи ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України.
Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня за період з 03.05.2022 по 03.11.2022 у розмірі 8206,03 грн. 
Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 03.05.2022 по 31.03.2026 у розмірі 4225,31 грн та інфляційні втрати за період з травня 2022 року по лютий 2026 року у розмірі 17 107,79 грн. 
Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 65 539,13 грн, з яких: 36 000,00 грн – основний борг, 8206,03 грн – пеня, 4225,31 грн – 3% річних, 17 107,79 грн – інфляційні втрати.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). 
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.
При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 3328,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 29625248 від 21.04.2026, замість 2662,40 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 665,60 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.
В позовній заяві позивачем визначено попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу 5000,00 грн.
Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача – 1046,86 грн (39,32 %), на відповідача – 1615,54 грн (60,68 %).
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстрансліт" (49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 120, ідентифікаційний код 38530114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас Агро" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська/вул. Басейна, буд. 1-3/2, ідентифікаційний код 39096271) 67 154,67 грн, а саме: 65 539,13 грн, з яких: 36 000,00 грн – основний борг, 8206,03 грн – пеня, 4225,31 грн – 3% річних, 17 107,79 грн – інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1615,54 грн, про що видати наказ.
В решті позову відмовити.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 15.06.2026 

Суддя	 	І.В. Мілєва