Справа №522/11166/26
Провадження №1-кп/522/2911/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року Місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №12026163520000311 від 15.05.2026 року за обвинуваченням  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смтЛюбимівка Каховського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця-снайпера десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження: 
прокурора - ОСОБА_4 
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 14.05.2026 о 22 годині 47 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 побачив вуличну лавку коричневого кольору з металевим каркасом, яка перебувала напроти приміщення «Барбершопу» та належить ОСОБА_5 .
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна, а саме вказаної вуличної лавки. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи ціль незаконного збагачення, ОСОБА_3 14.05.2026 о 22 годині 47 хвилин., перебуваючи за адресою: м. Одеса, провулок Лютеранський, 6, умисно та з корисливих мотивів, викрав вуличну лавку коричневого кольору з металевим каркасом, вартістю 3504,26 гривень, яка належить ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності. залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 504, 26 гривень.
Таким чином,  ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши, що дійсно 14.05.2026 о 22 годині 47 хвилин., перебуваючи за адресою: м. Одеса, провулок Лютеранський, 6, умисно та з корисливих мотивів, викрав вуличну лавку коричневого кольору з металевим каркасом, вартістю 3504,26 гривень, яка належить ОСОБА_5 . Майнову шкоду він відшкодував потерпілому у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України. 
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
ОСОБА_3 є громадянином України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, стрілець-снайпер десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, у майбутньому обіцяє не скоювати нових кримінальних правопорушень, просить його суворо не карати. Майнова шкода потерпілому усунута шляхом повернення майна. 
Потерпілий претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, в частині призначення покарання покладався на розсуд суду.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, не встановлено. 
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його обставини, особу винного, його ставлення до вчиненого, думку потерпілого, відсутність тяжких наслідків та обтяжуючих покарання обставин, приймаючи до уваги зазначені пом`якшуючі обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст. 75, ст.76 ККУ, оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. 
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-185 КК України, суд, 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 
На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 ( один ) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: 
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
 
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. 
Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на командира військової частини за місцем проходження військової служби, а у разі припинення проходження військової служби - на орган з питань пробації за місцем його проживання.
Строк відбування покарання  ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: 
-два DVD-диск з камер відеоспостереження -зберігати у матеріалах справи;
- вулична лавка з металевим каркасом та дерев`яними балками – вважати повернутою за належністю потерпілому ОСОБА_6 . 
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: