09.06.2026 Справа № 756/9282/19

Ун. №756/9282/19
Пр. №2/756/14/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 червня 2026 року     Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді -      Шевчука А.В.,
секретарів:      Омельчук М.О., Калюжної А.Г.,
за участі: позивача - ОСОБА_1 
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 
представника відповідача - Софіщенко В.А.

розглянувши в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кур`єрська авіапошта України-Експрес», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Богдан Леонідович, Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної Ради Роздільнянського району Одеської області «Центр Реєстрації» м. Київ Державний реєстратор Хоменко Ірина Олексіївна про визнання недійсним договору поруки, іпотеки, договору про відступлення (купівлю-продаж), скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року до Оболонського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», ПАТ «Банк національний кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кур`єрська авіапошта України-Експрес», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л., Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної Ради Роздільнянського району Одеської області «Центр Реєстрації» м. Київ Державний реєстратор Хоменко І.О. у якому просить: 
-визнати недійсним договір поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 року укладений між ПАТ «Банк Національний кредит», ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» та ОСОБА_3 ; 
-визнати недійсним договір іпотеки №04-645/1-1 зареєстрований в реєстрі за №1821 квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Національний кредит»; 
-визнати недійсним договір відступлення (купівлю продаж) прав за договором іпотеки, серія та номер: 1773, від 25.05.2018 року, укладений ПАТ «Банк Національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо»; 
-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборону на нерухоме майно) індексний номер: 6178631 від 24.09.2013 року 16:47:42 підстава виникнення: договір іпотеки від 24.09.2013 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л., обтяжувач - ПАТ «Банк Національний кредит», особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , тип майна: квартира 1821 квартири АДРЕСА_1 ; 
-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42755292 від 29.08.2018 року 18:09:17, Хоменко І.О., Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної Ради Роздільнянського району Одеської області «Центр Реєстрації» м. Київ, об`єкт: квартира АДРЕСА_1 , власник: ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо»;
-визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на частину об`єкта нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 03.11.2017 року №4700/4701/17-32 призначеної Шевченківським районним судом м. Києва у межах розгляду цивільної справи №761/6590/15-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, встановлено, що підписи від імені поручителя в договорі поруки від 24.09.2013 року №04-644/1-4 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою без наслідування підпису ОСОБА_1 .
За таких обставин вказував, що позивач у зазначеній справі (№761/6590/15-ц), ПАТ «Банк національний кредит» для стягнення заборгованості за договором кредиту від 24.09.2013 року №05.1-165ю/2013/2-1 з боржника ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» та поручителя ОСОБА_1 , надало суду документи з підробленим підписом, який не належить ОСОБА_1 , що за своєю природою породжує недійсність договору поруки від 24.09.2013 року №04-644/1-4, укладеного між ПАТ «Банк національний кредит» та від імені ОСОБА_1 . 
Зазначав також про те, що він не підписував та не надавав нотаріальної згоди й на укладення 24.09.2013 року договорів іпотеки №04-645/1-1 та №04-646/1-1 між ПАТ «Банк національний кредит» та його дружиною ОСОБА_3 , яка виступила майновим поручителем за зобов`язанням ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» і передала в іпотеку спільне майно подружжя: машиномісце за АДРЕСА_2 разом з усіма його поліпшеннями та квартиру АДРЕСА_1 , що за своєю суттю впливає на недодержання вимог щодо правочину в момент його укладання. 
У зв`язку з чим вважає, що договори іпотеки є недійсними з моменту їх вчинення, а відтак - підлягає визнанню недійсним і договір відступлення (купівлі-продажу) прав за договором іпотеки від 25.05.2018 року, серія та номер 1773, укладений між ПАТ «Банк Національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» із скасуванням обтяжень, зареєстрованих на підставі недійних договорів.
Крім того, обґрунтовуючи вимоги щодо визнання права власності на частину об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , вказував на те, що вказане помешкання було набуте у період шлюбу з ОСОБА_3 за спільні кошти подружжя. Хоча згідно зі свідоцтвом про право власності від 30.03.2006 року, НОМЕР_1 , квартира була зареєстрована на ім`я дружини ОСОБА_3 , позивач вважає, що він має право на частину зазначеної вище квартири, яка є спільним сумісним майном подружжя, проте у зв`язку з незаконним укладенням вищезазначених договорів та перереєстрації права власності на цю квартиру за юридичною особою, реалізувати своє право на поділ майна не має можливості.
Позивач та його представник у судовому засіданні просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.
Представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» в судовому засіданні проти позову заперечував, про що подав відзив на позовну заяву. Крім іншого, вказували про сплив строків позовної давності за вимогами ОСОБА_1 , оскільки останній був обізнаний про існування договору поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 року та договору іпотеки №04-645/1-1 від 24.09.2013 року щонайменше з лютого 2016 року. Зазначали про те, що з матеріалів справи №761/6590/15-ц вбачається, що ОСОБА_1 , як поручитель за договором поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 року та один з відповідачів не лише був присутній під час розгляду та вирішення апеляційної скарги Апеляційним судом м. Києва 24.02.2016 року, а й підтримували та просили її задовольнити. Згідно протоколу №15 загальних зборів учасників ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» 02.09.2013 року відбулись збори учасників зазначеного Товариства у яких приймали участь особи, які володіють у сукупності 100% (сто) відсотками голосів від загальної кількості учасників - ОСОБА_3 (50%) та ОСОБА_1 (50%). Відповідно до вказаного протоколу учасники вирішували та погодили питання «про отримання кредиту у формі відновлюваної мультивалютної кредитної лінії в ПАТ «Банк національний кредит» в сумі 2 748 000, 00 грн...» та звернення «до ОСОБА_3 з проханням бути майновим поручителем для отримання кредиту... та надати в якості забезпечення за ним власне майно, а саме: наступну іпотеку трикімнатної квартири... що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та машиномісце № НОМЕР_2 ...». Таким чином, вважають, що даний позов, заявлений з пропуском трирічного строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову, а оскарження ОСОБА_1 зазначених правочинів, спрямоване виключно на уникнення негативних наслідків за невиконання взятих на себе зобов`язань та небажанням боржників повертати отримані від Банку кошти.
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Б.Л. в судове засідання не з`явився, надав суду свої пояснення у яких заперечував правомірність позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Крім іншого, зазначив, що за приписами пункту 4.2. розділу ІІ глави І Порядку вчинення нотаріальних, затверджених наказом Міністерства юстиції України №295/5 від 22.02.2012 року «При посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо правовстановлюючий документ оформлений на ім`я одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена». Таким чином, на виконання відповідної норми нотаріусом було засвідчено справжність підпису на відповідній заяві громадянина ОСОБА_1 , яку він підписав власноручно, а також розписався про це у реєстрі про вчинення нотаріальних дій під реєстровим №1820. Будь-яка інша особа у даній заяві ніколи не могла б підписатися в силу приписів нормативних актів, що регулюють порядок вчинення нотаріальних дій.
Нотаріус вказує, що оригінальний підпис громадянина ОСОБА_1 наявний у реєстрі для вчинення нотаріальних дій Том-2 за період з 20.08.20213 року по 30.12.2013, тому, у випадку необхідності, для експертизи може бути пред`явлений оригінал підпису зазначеної особи у вищенаведеному реєстрі. Також зауважує, що передумови для посвідчення відповідних угод іпотеки пов`язані із беззаперечними доказами схвалення відповідних правочинів усіма учасниками відповідних правочинів. Ретельність перевірки документів, наявності усіх зацікавлених осіб, волевиявлення до укладення відповідних правочинів, а також бажання настання відповідних правових наслідків полягала і у тому факті, що кредит було оформлено з метою припинити попередні кредитні стосунки компанії ТОВ «Кур?єрська авіапошта України-Експрес» із АКБ «Укрсоцбанк», який надав згоду на укладення договору наступної іпотеки квартири, як одного із різновиду договорів іпотеки. Як вбачається із заяви громадянин ОСОБА_1 давав згоду дружині на укладення іпотечних договорів обох об`єктів, як квартири так і машиномісця саме з ПАТ «Банк Національний кредит». Твердження позивача про те, що він не підписував заяву про згоду на укладення відповідних правочинів не відповідають дійсності, і, скоріше за все, мають на меті ввести суд в оману, оскільки безперервність та майже одночасність процесу підписання, як самої заяви так і послідуючих правочинів вбачається з реєстрових номерів Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, де одразу за заявою за реєстровим №1820 з наступними реєстровими номерами далі йде посвідчення договорів іпотеки та накладення відповідних заборон пов`язаних з цим. Жоден нотаріус не посвідчив би будь-який договір, за яким передбачається перехід права спільної сумісної власності на майно (набуття в порядку звернення стягнення на майно тощо) без отримання нотаріально посвідченої заяви іншого з подружжя. Тому намагання ОСОБА_1 , як позивача по справі перекласти відповідальність за збереження документів, які можуть знаходитися безпосередньо в нього, або в матеріалах кредитної справи банку або втрачені ним з плином часу, вказує лише на той факт, що арсенал методів визнання договорів Позивачем недійсними настільки вузький, що зводиться лише до голослівного ствердження Позивача, що він не підписував заяву про надання згоди дружині, не зважаючи навіть на те, що це все відбувалося у одного нотаріуса.
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Банк національний кредит» з ринку подали відзив на позовну заяву та просили відмовити у її задоволенні.
Представник ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес», державний реєстратор Хоменко І.О. в судове засідання не з`явились, неодноразово повідомлялись про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомили.
З огляду на позицію сторін та їх представників, суд вважає можливим судовий розгляд за відсутності осіб, що не з`явились у судове засідання.
Суд, вислухавши позивача та його представника, відповідача та їх представників, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.
24.09.2013 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Кур?єрська авіапошта України-Експрес» було укладено Генеральний договір про здійснення кредитування №05.1-165ю/2013/2-1 та Договір про надання відновлюваної кредитної лінії №05.1-166ю/2013/2-1 в режимі мультивалютності. Відповідно до яких ПАТ «Банк національний кредит» зобов`язувався надавати ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» кредит в гривні, доларах США та євро, окремими частинами (траншами) в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі до 2 748 000,00 грн., із встановленою платою за користування кредитом в у розмірі 23,0 проценти річних за користування кредитом у гривні та 14 процентів річних - в доларах США, та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться у додатках до Кредитного договору, що є невід`ємною складовою цього кредитного договору.
З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» за вказаними договорами між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» було укладено Договір застави обладнання №04-643/1-1 від 24.09.2013 року, також між Банком та ОСОБА_3 24.09.2013 року було укладено Договір іпотеки №04-641/1-1 і Договір наступної іпотеки №04-645/1-1, які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. за реєстровими №1823 та №1821 відповідно до яких в іпотеку було передано машиномісце № НОМЕР_2 , що знаходиться по АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1 .
Крім того, 24.09.2013 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №04-644/1-4, відповідно до якого Поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань ТОВ «Кур?єрська авіапошта України-Експрес» за Договором про надання відновлюваної кредитної лінії №05.1-166ю/2013/2-1 (в режимі мультивалютності) та Генеральним договором про здійснення кредитування №05.1-165ю/2013/2-1 від 24.09.2013 року.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2015 року в межах розгляду справи №761/6590/15-ц задоволено позовну заяву ПАТ «Банк національний кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ТОВ «Кур`єрська авіапошта Україна-Експрес» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк національний кредит» суму заборгованості в розмірі 1 163 791 грн. 89 коп. та 260 410 доларів США 04 центи.
24.02.2016 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва провадження у справі №761/6590/15-ц за позовом ПАТ «Банк національний кредит» до ТОВ «Кур`єрська авіапошта Україна-Експрес» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито. А в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 рішення суду залишено без змін.
25.05.2018 року між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого між ПАТ «Банк національний кредит» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» набуло права вимоги за: договором про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-166ю/2013/2-1 (в режимі мультивалютності) та Генеральним договором про здійснення кредитування №05.1-165ю/2013/2-1 від 24.09.2013 року та за всіма договорами забезпечення, які укладались між Банком та Боржником, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням боржниками взятих на себе зобов`язань ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» в позасудовому порядку звернуло стягнення на майно, що було предметом іпотеки за іпотечними договорами.
З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності вбачається, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо». Підставою виникнення права власності став Договір відступлення купівлі-продажу) прав за договором іпотеки, серія та номер: 1773, виданий 25.05.2018 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Т.А., дата державної реєстрації: 29.08.2018 року.
Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» з пропозицією придбати у них квартиру АДРЕСА_1 та машиномісце № НОМЕР_2 , що знаходиться по АДРЕСА_1 .
11.09.2018 року - між сторонами було досягнуто попередньої домовленості щодо продажу вказаного нерухомого майна, на підтвердження чого, між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 було укладено Попередній договір, який 11.09.2018 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. за реєстровим №3392.
18.01.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 вдруге укладено Попередній договір, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. за реєстровим №160, але умови цього договору також не були виконані.
Зі змісту кожного з вказаних договорів, а саме п. 1.2 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 погоджувались з тією обставиною, що «КВАРТИРА та МАШИНОМІСЦЕ правомірно набуті у власність ПЕРШОЮ СТОРОНОЮ, у зв`язку з невиконанням ТОВ «Кур?єрська авіапошта Україна-Експрес» зобов`язань за Генеральним договором про здійснення кредитування №05.1-16510/2013/2-1 від 24.09.2013 року, Договором про надання відновлюваної кредитної лінії №05.-1-166ю/2013/2-1 (в режимі мультивалютності) від 24.09.2013 року».
10.04.2019 року у зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 умов вищевказаного договору, між сторонами було укладено нотаріальний договір про розірвання Попереднього договору.
Також, з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2015 року у зв`язку із нововиявленими обставинами вказуючи, що ним не підписувався договір поруки на який послався суд ухвалюючи рішення про солідарне стягнення заборгованості.
20.12.2017 року Шевченківським районним судом міста Києва було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами з тих підстав, що ОСОБА_1 не звертався до суду із позовом про визнання недійсним договору поруки. При цьому, в межах розгляду заяви проведена судова почеркознавча експертиза за висновком якої №4700/4701/17-32 від 03.11.2017 року експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що підписи від імені поручителя в договорі поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів не ОСОБА_1 , а іншою особою без наслідування підпису останнього.
Обґрунтовуючи позовні вимоги даного позову ОСОБА_1 зазначає, що договір поруки №04-644/1-4 від 24.03.2013 року ним не підписувався, що начебто встановлено судовим рішенням у справі №761/6590/15-ц. За твердженням ОСОБА_1 , ПАТ «Банк національний кредит» надав суду документи, які виготовлені із підробленим підписом, який не належить ОСОБА_1 , що за своєю природою породжує недійсність Договору поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 року укладеного від імені ОСОБА_1 , а також Договорів Іпотек. 
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
При цьому суд звертає увагу, що в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2017 року зазначено, що «висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами судово-почеркознавчої експертизи №4700/4701/17-32 від 03.11.2017 року встановлено, що підписи від імені поручителя в договорі поруки N№04-644/1-4 від 24.09.2013 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів не відповідачем ОСОБА_3, а іншою особою без наслідування підпису відповідача» ( ОСОБА_1 ). Разом з тим, Шевченківський районний суд м. Києва зазначив: «обставина щодо підписання ним договору поруки не досліджувалась судом та не була предметом доказування».
3 урахуванням вищевикладеного, вказані обставини не були встановлені судовими рішеннями у справі №761/6590/15-ц, ці висновки зроблені безпосередньо у самому висновку експерта №4700/4701/17-32 від 03.11.2017 року, а тому з урахуванням приписів ч. 4 ст. 82 ЦІК України - обставина щодо того, що договір поруки було підписано не ОСОБА_1 підлягає доказуванню в межах даної справи.
Натомість, Апеляційним судом м. Києва у постанові від 22.03.2018 року у справі
№761/6590/15-ц зазначено: «судом встановлено, що договір поруки №04-644/1-4 (трьохсторонній) був 24.09.2013 року укладений та підписаний представником Банку, директором ТОВ «Кур`єрська авіапошта Україна-Експрес» та ОСОБА_1 як засновником ТОВ «Кур`єрська авіапошта Україна-Експрес» в присутності працівника Банку після укладання та підписання 24.09.2013 Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-166ю/2013/2-1 від 24.09.2013».
Таким чином, суд не бере до уваги висновок судової почеркознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №4700/4701/17-32 від 03.11.2017 року, оскільки даний висновок отриманий у іншій цивільній справі та суперечить обставинам встановленим постановою апеляційної інстанції від 22.03.2018 року у межах її розгляду, більше того не стосується правомірності укладення оскаржуваних Договорів іпотеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.
У Постанови ВСУ від 22.06.2017 року по справі №6-3058цс-16 зазначено, що «укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя». 
При цьому, відповідно до пп. 1.4.12 Договору іпотеки: «підписання Договору іпотеки вчиняється за письмовою заявою-згодою чоловіка Іпотекодавця ОСОБА_1 у вигляді заяви, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. 24.09.2013 року за реєстровим №1820».
Відповідно п.4.2 глави 1 розд. ІІ. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (в редакції чинній на момент посвідчення оспорюваних договорів) При посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо правовстановлюючий документ оформлений на ім?я одного з подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого з подружжя. Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчена.
Водночас, згідно вимог п. 6.2. глави 7 розд. ІІ Порядку нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблений певною особою. 
Вказана згода міститься в нотаріальних справах приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дмуха Б.І., що підтверджується її копією наданою нотаріусом на вимогу суду.
Відповідно до заяви про згоду на передачу в іпотеку, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. 24.09.2013 року за реєстровим №1820 - ОСОБА_1 надав «згоду своїй дружині ОСОБА_3 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Націоналний Кредит» квартири за АДРЕСА_1 та машиномісця за АДРЕСА_2 .
Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є учасниками ТОВ «Кур?єрська Авіапошта Україна-Експрес», яким належить по 50% голосів кожному і у сукупності вони володіють 100% (сто) відсотками голосів від загальної кількості учасників. 
При цьому, 02.09.2013 року відбулись збори учасників зазначеного Товариства, з протоколу №15 яких вбачається, що особи, які володіють у сукупності 100% (сто) відсотками голосів від загальної кількості учасників - ОСОБА_3 (50%) та ОСОБА_1 (50%) вирішували та погодили питання «про отримання кредиту у формі відновлюваної мультивалютної кредитної лінії у ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» в сумі 2 748 000, 00 грн...» та звернення «до ОСОБА_3 з проханням бути майновим поручителем для отримання кредиту... та надати в якості забезпечення за ним власне майно, а саме: наступну іпотеку трикімнатної квартири... що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та машиномісце №220..»
Таким чином, на думку суду, зміст протоколу зборів учасників ТОВ «Кур?єрська авіапошта Україна-Експрес» від 02.09.2013 року спростовує твердження ОСОБА_1 , що він не мав намірів та не давав згоди своїй дружині ОСОБА_3 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Націоналний Кредит» спільного майна.
За клопотанням позивача у даній справі з метою спростування (підтвердження) належності підпису ОСОБА_1 у Договорі поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013 року, у заяві-згоді чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на укладення Договору наступної іпотеки №04-645/1-1 від 24.09.2013 року, а також у заяві-згоді чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на укладення Договору іпотеки №04-646/1-1 від 24.09.2013 року, ініційовано та проведено судову почеркознавчу експертизу.
У відповідності до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 3 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
При цьому, згідно висновку експерта КНДІСЕ Міністерства юстиції України від 10.02.2026 року №4763/25-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи вирішити питання чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 у графах «Від імені Поручителя», «Поручитель ОСОБА_1 » на кожній сторінці договору поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013, укладеного між ПАТ «Банк Національний кредит», ТОВ «Кур?єрська авіапошта України-Експрес» та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 чи іншою особою, не виявилось можливим із причин викладених у п. 2 дослідницької частини.
Питання: «- чи можливим проведення судово-почеркознавчої експертизи підпису в копії заяви-згоди чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Національний Кредит» квартири за АДРЕСА_1 та машиномісця за АДРЕСА_2 , за наявними у даній справі та наданими документами?» не вирішувалося на підставі п.3 дослідницької частини.
Питання: «- чи виконано підпис, який міститься в копії заяви-згоді чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Національний Кредит» квартири за АДРЕСА_1 та машиномісця за № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , чи іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 ?» не вирішувалося на підставі п.4 дослідницької частини.
При цьому, згідно п. 2 дослідницької частини вказаного висновку судово-почеркознавчої експертизи при порівнянні досліджуваних підписів від імені ОСОБА_1 у графах «Від імені Поручителя», «Поручитель ОСОБА_1 » на кожній сторінці договору поруки №04-644/1-4 від 24.09.2013, укладеного між ПАТ «Банк Національний кредит», ТОВ «Кур?єрська авіапошта України-Експрес» та ОСОБА_1 у кожному випадку порівняння встановлені збіжності загальних почеркових ознак. Поряд зі збіжностями були встановлені розбіжності загальних почеркових ознак. При оцінці результатів порівняльного дослідження в жодному випадку порівняння не було встановлено такої сукупності ознак, яка б дозволила вирішити питання в категоричній або ймовірній формі про наявність або відсутність тотожності. Це пояснюється частковою несумісністю досліджуваних підписів та зразків підпису ОСОБА_1 за літерно-штриховою характеристикою та відсутністю у складі транскрипції досліджуваних підписів літерних знаків, що не дозволяє виділити достатню сукупність ознак підписного почерку виконавця. 
Згідно п. 3 дослідницької частини вказаного висновку судово-почеркознавчої експертизи питання: «- чи можливим проведення судово-почеркознавчої експертизи підпису в копії заяви-згоди чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Національний Кредит» квартири за АДРЕСА_1 та машиномісця за АДРЕСА_2 , за наявними у даній справі та наданими документами?» не вирішувалося, оскільки зображення підписів, виконаних за допомогою знакодрукуючого пристрою, не є об`єктами почеркознавчої експертизи.
Згідно п. 4 дослідницької частини вказаного висновку судово-почеркознавчої експертизи питання: «- чи виконано підпис, який міститься в копії заяви-згоді чоловіка іпотекодавця ОСОБА_1 від 24.09.2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №1820 на передачу в іпотеку ПАТ «Банк Національний Кредит» квартири за АДРЕСА_1 та машиномісця за № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , чи іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 ?» не вирішувалося, оскільки зображення підписів, виконаних за допомогою знакодрукуючого пристрою, не є об`єктами почеркознавчої експертизи.
Приймаючи до уваги висновки вказаної експертизи суд звертає увагу на тому, що згідно листа приватного нотаріуса Дмух Б.Л. від 08.01.2015 року за вих. № 02/1-16 надати на вимогу суду оригінал заяви громадянина ОСОБА_1 , посвідченої нотаріусом 24.09.2013 року за реєстровим №1820 для проведення експертизи не вбачається можливим через його відсутність в наряді з іпотечним договором, що знаходиться в архіві нотаріуса, оскільки діючим законодавством не передбачено збереження заяв подружжя щодо розпорядження спільним майном в архіві нотаріуса. Зокрема вказував, що у відповідності до додатку 32 Правил нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 №3253/5 (в редакції від 03.06.2013 року), нотаріус перед початком звітного року має затвердити Індивідуальну номенклатуру справ, що і було ним здійснено 02.01.2013 р., а саме: затверджено Індивідуальну номенклатуру справ №9 та в подальшому погоджено Державним нотаріальним архівом міста Києва 02.01.2023, і вже підтверджено передачу відомостей по ній у лютому 2017 року. Відсутність у даній номенклатурі нарядів, які містять заяви подружжя та/або одного з подружжя щодо розпорядження спільним майном та/або подібних заяв свідчить про те, що у нотаріуса відсутній обов?язок такі заяви зберігати як в окремому наряді так і взагалі.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
При цьому, в судовому засіданні позивачем не спростовано належними та допустимими доказами виконання ним особисто підписів у договорі поруки від 24.09.2013 року №04-644/1-4 та особистого підписання згоди на укладення 24.09.2013 року договорів іпотеки №04-645/1-1 та №04-646/1-1.
Твердження позивача про те, що він не підписував згоду на укладення 24.09.2013 року договорів іпотеки №04-645/1-1 та №04-646/1-1 між ПАТ «Банк національний кредит» та його дружиною ОСОБА_3 , яка виступила майновим поручителем за зобов`язанням ТОВ «Кур`єрська авіапошта України-Експрес» спростовується не лише змістом протоколу зборів учасників ТОВ «Кур?єрська Авіапошта Україна-Експрес» від 02.09.2013 року №15, а й відомостями листа приватного нотаріуса Дмух Б.Л. від 08.01.2015 року за вих. № 02/1-16 з якого вбачається, що на виконання відповідної норми нотаріусом було засвідчено справжність підпису на відповідній заяві громадянина ОСОБА_1 , яку він підписав власноручно, а також розписався про це у реєстрі про вчинення нотаріальних дій під реєстровим №1820. Будь-яка інша особа у даній заяві ніколи не могла б підписатися в силу приписів нормативних актів, що регулюють порядок вчинення нотаріальних дій, а оригінальний підпис громадянина ОСОБА_1 наявний у реєстрі для вчинення нотаріальних дій ТОМ-2 за період з 20.08.2013 року по 30.12.2013.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
У відповідності до ч. 7 вказаної статті у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
При цьому, копія висновку експертного почеркознавчого дослідження №93/16 від 04.10.2016 року виконана експертом ТОВ «Експертна-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» - Герасименко О.В. та долучена ОСОБА_1 до матеріалів справи не містить повідомлення про попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Крім того, з Реєстру атестованих судових експертів Міністерства Юстиції України вбачається, що свідоцтво №755 від 23.05.2012 року судового експерта Герасименка О.В. за наказом ЕКК №12 від 29.04.2016 року було визнано недійсним. 
Таким чином, з урахуванням приписів ст. 78 ЦПК України висновок почеркознавчого дослідження №93/16 від 04.10.2016 року виконаний експертом ТОВ «Експертна-правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» - Герасименко О.В. щодо спростування підписів ОСОБА_1 у договорі поруки №04-644/1-4 є недопустимим доказом та не береться судом до уваги.
Як вбачається з положень ч. ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 визначено: «Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину».
Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Судом не встановлено, що волевиявлення позивача щодо укладення договору поруки №04-644/1-4 від 24.03.2013 року та нотаріальної згоди на укладення 24.09.2013 року договорів іпотеки №04-645/1-1 та №04-646/1-1 суперечило його внутрішній волі та вчинено не ОСОБА_1 , що дає усі підстави вважати додержаними вимог необхідних для чинності правочину, а отже відсутністю підстав для визнання їх недійсним. 
Таким чином, позивачем не доведено недійсності договору іпотеки, а тому й відсутні підстави для визнання недійсним договору відступлення (купівлі-продажу) прав за договором іпотеки: серія та номер: 1773 від 25.05.2018 року укладеного між ПАТ «Банк Національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» із скасуванням обтяжень, зареєстрованих на підставі вказаних договорів, а також визнання за позивачем права власності на частину квартири, оскільки за твердженням самого ж позивача вказані вимоги є взаємопов`язаними та витікають одна з одної. 
Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 202, 203, 215, 216, 369 ЦК України, ст. 76, 77, 78, 81, 82, 102, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кур`єрська авіапошта України-Експрес», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дмух Богдан Леонідович, Київська філія комунального підприємства Лиманської селищної Ради Роздільнянського району Одеської області «Центр Реєстрації» м. Київ Державний реєстратор Хоменко Ірина Олексіївна про визнання недійсним договору поруки, іпотеки, договору про відступлення (купівлю-продаж) скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання права власності, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя     А.В. Шевчук