ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 квітня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 744/628/25
Головуючий у першій інстанції – Смага С. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/842/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої-судді: Шитченко Н.В.,
суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт-Капітал»,
відповідач: ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2026 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_2 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року у розмірі 22 750,60 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 373337593 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умови договору виконало, перерахувало 26 липня 2019 року ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 9 450 грн на її банківську карту № НОМЕР_1 . Відповідачка належним чином не виконувала кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 31 841,50 грн, з яких: 9 450 грн – заборгованість за тілом кредиту, 13 300,60 грн – за несплаченими відсотками за користування кредитом; 9 090,90 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивач, пославшись на наявність права вимоги, зазначав, що 28 листопада 2018 року за договором факторингу № 28/1118-01 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги, до якого укладались додаткові угоди щодо продовження строку дії договору факторингу. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за яким клієнт відступив фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу № 04/06/25-Ю відступило на користь ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі і право грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року.
Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2026 року у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «Юніт Капітал», не погодившись з рішенням суду та вважаючи його таким, що ухвалене без повного та всебічного з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, просить його скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року у розмірі 22 750,60 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи: судовий збір у сумі 6 056 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000 грн.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Юніт Капітал» не набуло права вимоги до відповідачки за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року. Позивач зазначає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу.
Указує, що право вимоги за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 05 листопада 2019 року шляхом підписання реєстру прав вимоги № 51, відповідно до якого фактор набув право вимоги до ОСОБА_4 на загальну суму 26 199,85 грн. Указаний реєстр прав вимоги укладено 05 листопада 2019 року, тобто через 4 місяці після укладення кредитного договору, отже на момент включення кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує районний суд.
Наголошує на тому, що 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, у тому числі і право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором від 18 травня 2021 року, яке 31 серпня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі реєстру прав вимоги № 11 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року.
Указує, що сутність договорів факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року полягає не у відступленні прав вимоги за самими договорами факторингу, а у передачі прав вимоги, визначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. 
Скаржник зазначає, що 04 червня 2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги позивачу, у тому числі і право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року.
Вважає, що позивачем надано належні документи (договори факторингу та відповідні реєстри прав вимог), які підтверджують послідовність і безперервність переходу прав вимоги, суд необґрунтовано визнав такі докази недостатніми для підтвердження правового статусу скаржника як належного кредитора.
Відповідачкою відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не подавався.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а рішення суду змінити, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції у повній мірі таким вимогам не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір № 373337593 не було укладено на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, отже право вимоги за зобов`язанням, в якому ОСОБА_1 є боржником, не виникло, у зв`язку з чим ТОВ «Таліон Плюс» не набуло права вимоги до відповідачки і не мало права на наступне його відступлення на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке згодом відступлено на користь ТОВ «Юніт Капітал». Суд зазначив також, що уматеріалах справи відсутні докази оплати за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та за іншими договорами факторингу.
Районний суд виснував, що відповідно указаного у договорі строку його дії – 30 днів, сума нарахованих відсотків на тіло кредиту має становити 453,6 грн, а згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України заявлена позивачем до стягнення з боржниці неустойка за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року в сумі 9 090,90 грн підлягає списанню кредитодавцем.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання права власності, але вважає хибними наведені районним судом мотиви відмови, виходячи з наступного.
Як підтверджено доказами, наявними в електронній справі, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно з п. 2.1. якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, зазначених указаним договором.
Відповідно до п. 1.3, 4.1 цього договору під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.
Пунктом 3.1.3. договору визначено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. 
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року (матеріали електронної справи).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої текст договору факторингу № 28/1118-01 викладено у новій редакції (матеріали електронної справи). Зокрема, строк дії договору продовжено до 31 грудня 2021 року.
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2022 року (матеріали електронної справи).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2023 року (матеріали електронної справи).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року (матеріали електронної справи).
26 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено договір № 373337593, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 9 450 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п 1.4 цього договору. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів (матеріали електронної справи).
Договір № 373337593 підписано ОСОБА_2 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 6F924HYZ, що підтверджено довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (матеріали електронної справи). 
У матеріалах електронної справи наявні також заявка на отримання грошових коштів в кредит від 26 липня 2019 року, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», які не підписано ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_2 26 липня 2019 року о 15 год. 48 хв подала заявку на отримання кредиту, отримала договір, який підписала одноразовим ідентифікатором 6F924HYZ 26 липня 2019 року о 16 год. 15 хв. Кошти позичальнику перераховано 26 липня 2019 року о 16 год. 15 хв (матеріали електронної справи).
Як свідчить копія платіжного доручення від 26 липня 2019 року, кошти в сумі 9 450 грн згідно з договором № 373337593 від 26 липня 2019 року перераховано ОСОБА_2 на платіжну картку № 5168-75ХХ-ХХХХ-2532 (матеріали електронної справи).
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», станом на 05 листопада 2019 року за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 26 204,85 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 9 450 грн, заборгованість за відсотками – 16 749,85 грн (матеріали електронної справи).
05 листопада 2019 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано реєстр прав вимоги № 51 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, витяг з якого підтверджує, що боржником є ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року на загальну суму 26 199,85 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 9 450 грн, заборгованість по відсотках 16 749,85 грн (матеріали електронної справи).
31 грудня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2019 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (матеріали електронної справи). 
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого клієнт ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (матеріали електронної справи).
Зміст п. 3.1.1.-3.1.3. договору свідчить про те, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимоги окремо. Фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог. Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений в п. 12 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
31 серпня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано реєстр прав вимоги № 11, у витягу з якого зазначено боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року на загальну суму 22 750,60 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 9 450 грн, заборгованість по відсотках – 13 300,60 грн (матеріали електронної справи).
Як свідчить копія платіжної інструкції в національній валюті від 31 серпня 2023 року № 4586 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон Плюс» 2 470 667,26 грн за відступлення права вимоги згідно з реєстром прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року та договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (матеріали електронної справи).
04 червня 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого фактор ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, а клієнт ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступити факторові ТОВ «Юніт Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною Договору (матеріали електронної справи).
04 червня 2025 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, відповідно до якого передано ТОВ «Юніт Капітал» реєстр боржників у кількості 13 254 осіб (матеріали електронної справи).
Як свідчить реєстр боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Юніт капітал» право вимоги заборгованостей, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року на загальну суму 31 841,50 грн, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) – 9 450 грн, заборгованість по відсотках – 13 300,60 грн, пеня, штрафи – 9 090,90 грн (матеріали електронної справи).
Відповідно до копій платіжних інструкцій в національній валюті від 25 червня 2025 року № 483, від 10 червня 2025 року № 467, від 10 червня 2025 року № 468, від 11 червня 2025 року № 469, від 11 червня 2025 року № 470, від 19 червня 2025 року № 478, від 19 червня 2025 року № 479 ТОВ «Юніт Капітал» сплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відповідно 810 635,54 грн, 1 000 000 грн, 1 000 000 грн, 1 000 000 грн, 1 000 000 грн 1 000 000 грн та 1 000 000 грн в рахунок оплати за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року (матеріали електронної справи). 
У виписці з особового рахунку за кредитним договором № 373337593 від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 зазначено, що заборгованість за період з 04 червня по 25 червня 2025 року становить 31 841,50 грн, з яких: прострочене тіло 9 450 грн, прострочені відсотки 13 300,60 грн, штрафні санкції – 9 090,90 грн (матеріали електронної справи).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Велика Палата Верховного суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Тобто за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п. 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії»), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту в розпорядження і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) зазначено, що право вимоги, яка відступається (продається), може мати так звану номінальну вартість та реальну вартість. Номінальною вартістю права вимоги в такому разі є розмір самої вимоги, що відступається (продається) за відповідним договором відступлення. Реальна вартість права вимоги, як і будь-якого майна, формується з урахуванням ринкових умов, а саме попиту на такий вид вимоги, ліквідності такої вимоги, що залежить від імовірності її задоволення, зокрема, через наявність спору щодо вимоги або складний фінансовий стан боржника, а в процедурах банкрутства - через запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів, черговість задоволення таких вимог, недостатній обсяг ліквідної маси боржника для їх повного задоволення. Реальна вартість права вимоги має динамічний характер (може змінюватися в будь-який момент залежно від низки обставин), на відміну від номінальної вартості, яка визначається лише розміром самої вимоги кредитора до боржника.
Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що сторони договору відступлення права вимоги, зокрема договору купівлі-продажу права вимоги, мають право на власний розсуд визначити ціну, за якою право вимоги продається, з огляду на реальну вартість права вимоги, що відступається (продається), яка може бути як більшою, так і меншою за номінальну вартість такої вимоги.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Звернувшись з цим позовом та обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ «Юніт Капітал» указувало на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача на підставі договорів факторингу, які були укладені відповідно 28 листопада 2018 року, 05 серпня 2020 року та 04 червня 2025 року, а також на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, і реєстрів прав вимоги до укладених договорів факторингу. 
Перевіряючи наявність у ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року, колегія суддів ураховує наступне.
26 липня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено договір № 373337593.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод.
Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 05 листопада 2019 року № 51 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 на суму 26 199,85 грн.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 31 серпня 2023 року № 11 до договору факторингу від 05 серпня 2020 року № 05/0820-01 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_2 на суму 22 750,60 грн;
04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу від № 04/06/25-Ю. За змістом реєстру боржників за договором факторингу від 01 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуто право вимоги до ОСОБА_2 на суму 31 841,50 грн.
Надавши оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що відсутні докази, які свідчать про перехід до ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року.
Підставою зміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Апеляційний суд виходить з того, що у справі відсутні докази на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ураховуючи додаткову угоду № 26, визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, розмір якої погоджується та визначається сторонами в кожному реєстрі прав вимоги окремо. За умовами пункту 3.1.2, фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткових угод. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Пунктами 2, 3 реєстру прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог, визначена додатковою угодою № 18 від 01 жовтня 2019 року, та складає 2 372 182,66 грн. Сума фінансування за цим реєстром прав вимоги, підлягає сплаті фактором у 4 етапи, до 29 числа кожного календарного місяця. Кожний платіж повинен бути не менше 25% від суми фінансування (матеріали електронної справи).
Доказів оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, зокрема перерахування фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 договору, обумовлених правочином коштів, стороною позивача не надано. Підписаний 31 грудня 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2019 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 51 від 05 листопада 2019 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (матеріали електронної справи), не є належним доказом здійснення господарської операції або факту перерахування коштів, оскільки він є інформаційним документом для звірки даних бухгалтерського обліку, а не первинним документом.
У постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 910/1389/18 зазначено, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 1077 ЦКУ за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Усі укладені до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додаткові угоди не змінюють визначений самим договором порядок оплати: фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору.
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Отже, належні докази щодо підтвердження оплати договорів факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги входять до предмета доказування (наявність у ТОВ "Юніт Капітал" права вимоги) у цій справі, а обов`язок надати докази на підтвердження заявлених вимог покладено на позивача. 
Таким чином, ураховуючи відсутність доказів оплати за всіма договорами факторингу, апеляційний суд вважає, що позивачем не доведено факту набуття ним права грошової вимоги відносно ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року. 
Установивши, що позивачем належно не доведено набуття права грошової вимоги відносно ОСОБА_2 за договором № 373337593 від 26 липня 2019 року, апеляційний суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити саме з цих підстав. 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно вдався до правової оцінки інших доводів позову, зокрема аналізував строк дії договору, розмір заявлених до стягнення відсотків за кредитом та підстави для стягнення штрафних санкцій. Оцінка умов кредитного договору та правильність здійснених позивачем розрахунків за кредитом може мати місце лише у тому випадку, якщо позивач є належним, тобто наявність у нього права вимоги доведено, чого у цій справі не встановлено.
Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості, проте, помилився щодо мотивів такого рішення.
Ураховуючи зазначене, апеляційна скарга ТОВ «Юніт Капітал» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України належить змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 367, 374, ч. 4 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» – задовольнити частково.
Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 січня 2026 року змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова