Справа № 766/7830/25
н/п 2/766/6383/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючої судді Шестакової Я.В.
за участі секретаря Сивкович О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач у травні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просив суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном 2 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати — ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на частину житлового будинку. Позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини за законом, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.
Позивач вказує, що строк для подання заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату, тривалий час перебував на лікуванні, не проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, не мав необхідних правовстановлюючих документів на майно та не був обізнаний із порядком прийняття спадщини. Також зазначає, що тяжкий стан здоров`я та об`єктивні труднощі позбавили його можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
У зв`язку із вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.05.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
22.07.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про вступ у справу як представника, правова позиція щодо предмета позову та предмета спору за підписом представника відповідача – Кондратюка С.С., який діє в інтересах Херсонської міської ради та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи відсутністю правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано від державного нотаріуса овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О.Д. (Житомирська обл., Коростенський р-н, м. Овруч, вул. Тараса Шевченка, буд. 24) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17.02.2026 року на виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2026 року Овруцькою державною нотаріальною конторою надано копію спадкової справи № 194/2024 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечив.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.
За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Прилуки Овруцького району Житомирської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 16.02.2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Херсонській області зроблено актовий запис № 170, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Згідно довідки, виданої виконкомом Овруцької міської ради Житомирської області № 20-2050 від 14.11.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (нині померла), дійсно була зареєстрована в АДРЕСА_1 по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з 9/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Належність спадкодавцю вказаного нерухомого майна підтверджується Договором дарування, посвідченого 12.08.2003 ороку приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Т.М. за реєстровим № 3728, а також Витягом про державну реєстрацію прав № 16287191, виданого 15.10.2007 року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації.
18.03.2024 року державним нотаріусом Овруцької державної нотаріальної контори Кулініч О. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Зі змісту вказаної відповіді державного нотаріуса вбачається, що ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері гр. ОСОБА_2 спадщину не прийняв, оскільки не проживав та не був зареєстрований з померлою на день її смерті, а також вчасно не подав заяву про прийняття спадщини за законом.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.
Відомості про інших спадкоємців в матеріалах справи відсутні.
Так, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.
В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.
Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.
Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.
Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.
Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.
Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує те, що він є особою з інвалідністю ІІ групи з ураженням опорно-рухового апарату, тривалий час перебував на лікуванні, не проживав разом із спадкодавцем на момент її смерті, не мав необхідних правовстановлюючих документів на майно та не був обізнаний із порядком прийняття спадщини. Також зазначає, що тяжкий стан здоров`я та об`єктивні труднощі позбавили його можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Відповідно до змістуст.1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.
Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо (постанова ВС від 26.01.2022 р. №525/1067/20)
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі №650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі №750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі №754/3327/22).
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що позивач був обізнаний про смерть матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак знав про відкриття спадщини. Разом із тим, у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся.
Посилання позивача на те, що строк для прийняття спадщини було пропущено у зв`язку із станом здоров`я, наявністю інвалідності ІІ групи, перебуванням на лікуванні, юридичною необізнаністю та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд оцінює критично з огляду на таке.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у період з часу відкриття спадщини та до спливу шестимісячного строку для її прийняття позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із відповідною заявою. Сам по собі факт наявності інвалідності та перебування на лікуванні не свідчить про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач не був позбавлений можливості направити відповідну заяву засобами поштового зв`язку.
Також суд враховує, що юридична необізнаність щодо порядку та строків прийняття спадщини, як і необізнаність про необхідність оформлення спадкових прав, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Окрім цього, суд зазначає, що наведені позивачем обставини не можуть слугувати належним обґрунтуванням пропуску строку для прийняття спадщини протягом майже шести років після смерті спадкодавця, оскільки не підтверджують наявності безперервних об`єктивних перешкод для реалізації спадкових прав упродовж такого тривалого часу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними у розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст.1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81 133, 141, 206,247,259, 260, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст рішення складено 06.05.2026 року

Суддя	Я. В. Шестакова