ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/19070/23
провадження № 1-кп/753/653/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2026 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючий     суддя ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання     ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники судового провадження:
прокурори       ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисники       ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачений      ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 12023105020000940 від 17.04.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари
Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
раніше судимого вироком Дарницького районного суду 
м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред?явлене ОСОБА_12 та визнане судом доведеним 

[1] ОСОБА_12 обвинувачується у тому що він приблизно о 12:00 год. 17.04.2023 перебував за місцем мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , та у цей час у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

[2] Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного без мети збуту, ОСОБА_12 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм», у період часу з 12:00 год. до 13:10 год. 17.04.2023 з невстановленою органом досудового розслідування особою, домовився щодо придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_12 , перерахував грошові кошти в сумі 350 гривень на попередньо повідомлену йому банківську картку та у подальшому отримав адресу місцезнаходження «закладки» - схованки з наркотичним засобом.

[3] Надалі, 17.04.2023, приблизно о о 13:00 год. направився до озеро «Вирлиця», яке розташоване в м. Київ, Дарницький район, поблизу вул. Ревуцького, де в піску поряд з кущем виявив згорток фольги, в якому порошкоподібна речовина білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон). Забравши виявлений ним згорток фольги з наркотичним засобом, ОСОБА_12 , тримаючи його собі, покинув місце, тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб без мети збуту.

[4] Того ж дня, 17.04.2023, приблизно о 14 год. 14 хв., неподалік від будинку, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького. 54, працівниками поліції було затримано ОСОБА_12 , у якого було виявлено та у подальшому вилучено згорток фольги, в якому порошкоподібна речовина білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), масою 0,155 г, яку ОСОБА_12 умисно незаконно, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ від 03.06.2009 № 589, придбав та зберігав, протягом року після засудження за цією статтею, для власного вживання без мети збуту.

[5] Метадон (фенадон) згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

[6] Таким чином, ОСОБА_12 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ІІ. Позиції сторін у судових дебатах

[7] Сторона обвинувачення під час судового розгляду підтримала висунуте обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 309 КК України у межах, викладених в обвинувальному акті, та на підтвердження його обґрунтованості надала суду відповідні матеріали, які досліджені судом і викладені у розділі IV цього вироку.

[8] Прокурор ОСОБА_7 у судових дебатах вважав, що вина ОСОБА_12 доведена поза розумним сумнівом сукупністю наданих доказів. Просив визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Крім того, прокурор зазначив, що ОСОБА_12 вчинив зазначене кримінальне правопорушення під час іспитового строку, а тому просив на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 15 вересня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

[9] Сторона захисту у судових дебатах наполягала на недоведеності винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом та вказувала на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час затримання та проведення процесуальних дій. Насамперед захист звертав увагу на те, що під час затримання ОСОБА_12 не було своєчасно забезпечено право на захист, що є підставою для визнання отриманих доказів в ході проведення процесуальної дії недопустимими.

[10] Захисник ОСОБА_10 активно акцентував увагу на суперечностях та недоліках у фіксації та збереженні речових доказів. Так, за результатами дослідження відеозапису та письмових документів встановлено, що після первинного вилучення речовини подальші маніпуляції з нею (зважування, перепакування) здійснювалися працівником поліції, який не був належним чином визначений як учасник слідчої дії, а також без участі понятих. Це, як переконував захисник, говорить про порушення порядку зберігання речових доказів та ставить під сумнів їх автентичність.

[11] Також захист звернув увагу на неузгодженості між відеозаписом слідчої дії та фототаблицями, долученими до протоколу, у тому числі щодо місця проведення окремих процесуальних дій (зважування, фотографування), що, на тверде переконання захисника, вказує про можливе проведення цих дій поза межами належної процесуальної процедури.

[12] Крім того, захист зазначав, що обвинувачений перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії та законно отримує метадон за рецептом, у зв`язку з чим не виключається можливість законного зберігання відповідної речовини. При цьому органом досудового розслідування не було належним чином перевірено ці обставини та не встановлено, чи перебуває обвинувачений на обліку та чи отримував він відповідні препарати.

[13] Сторона захисту доводила, що надані стороною обвинувачення докази не є належними та допустимими, не утворюють узгодженого доказового ланцюга, а отже і не доводять винуватість ОСОБА_12 поза розумним сумнівом. 

[14] Спираючись на це, захист просив суд виправдати обвинуваченого у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

ІІІ. Показання допитаних осіб

3.1 Показання обвинуваченого ОСОБА_12 

[15] Обвинувачений ОСОБА_12 суду пояснив, що в день затримання у нього був метадон, який він отримав за програмою як наркозалежний, тобто одержаний ним був законно.

[16] На запитання прокурора повідомив, що перебуває на програмі з 2022 року. Таблетки йому видають у блістерах на місці, однак через наявність у нього блювотного рефлексу він їх подрібнює до порошкоподібного стану, щоб полегшити прийом. На запитання, чому він не зазначав цих обставин під час затримання, відповісти не зміг. Пояснив, що поклав речовину до пачки сигарет і загорнув її, оскільки приймає препарат зранку та взяв його з собою таким чином. Також зазначив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності за зберігання амфетаміну. 

[17] На запитання захисника повідомив, що пам`ятає обставини свого затримання 17 квітня 2023 року. З моменту отримання таблеток до дня затримання минув приблизно тиждень. За програмою йому видають 50 таблеток. Останні кілька місяців він подрібнює таблетки до порошкоподібного стану для зручності вживання, інколи також додає димедрол, що мало місце і щодо вилученої у нього речовини. Димедрол йому надав його знайомий ОСОБА_13 

[18] Обвинувачений зазначив, що проживає з дружиною, сином та матір`ю, яким відомо про його участь у програмі, і які інколи бачили, як він подрібнює таблетки до порошкоподібного стану. Перед затриманням дружина бачила, як він подрібнював таблетки, у зв`язку з чим між ними виник конфлікт. Також наголосив, що під час затримання повідомляв працівникам поліції про законність походження речовини, однак вони йому не повірили. Крім того, зазначив, що під час затримання у нього вилучили мобільний телефон, однак на ньому не зберігалося жодної інформації щодо придбання заборонених речовин.

3.2 Показання свідка ОСОБА_14 

[19] Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він ішов вулицею та побачив працівників поліції, які попросили його та ще одного чоловіка бути понятими. У його присутності у затриманого попросили показати вміст кишень, після чого той дістав телефон, сигарети та згорток, у якому, як йому пояснили, були наркотики. Після цього вони засвідчили вилучене своїми підписами. 

[20] На запитання прокурора свідок пояснив, що затриманий претензій не висловлював, добровільно діставав речі з кишень. Він також не пригадує, щоб хтось висловлював будь-які зауваження. Крім того, пам`ятає, як вилучену речовину пакували до спеціального пакета.

[21] На запитання захисника свідок зазначив, що у затриманого було вилучено щось у маленькому пакеті, однак що саме він не пригадує. Ідентифікував це як наркотик сам затриманий. Свідок кілька разів наголосив, що не пам`ятає всіх обставин проведення процесуальної дії.

3.3 Показання свідка ОСОБА_15 

[22] Свідок ОСОБА_15 повідомив суду, що працює в поліції близько 10 років. Обставини затримання ОСОБА_12 він пам`ятає, а перед допитом переглянув відеозапис цієї події. 

[23] Пояснив, що як спеціаліст залучається для відеофіксації та надання допомоги слідчому під час проведення слідчих і процесуальних дій. Зазначив, що підпорядковується дізнавачам та слідчим, які визначають його роль у відповідних діях. Причину, з якої його не було зазначено як учасника слідчої дії, пояснити не зміг, однак підтвердив, що брав у ній участь.

[24] Свідок також пояснив, що формулювання про порошкоподібну речовину було використано, однак у будь-якому випадку остаточне визначення її виду належить до компетенції експерта. Зазначив, що спеціальні пакети перебувають у розпорядженні слідчих, і він не пам`ятає, хто саме того дня здійснював пакування вилученого. Разом з тим повідомив, що особисто проводив попереднє зважування та фотографування. На запитання щодо відсутності підпису ОСОБА_12 зазначив, що це не є обов`язковим.

[25] На запитання прокурора свідок пояснив, що процедура вилучення відбувалася добровільно, і перед проведенням обшуку ОСОБА_12 повідомив про наявність у нього заборонених речовин. Зі свого практичного досвіду зазначив, що затримані зазвичай пояснюють походження речовин, вказують, що знайшли або придбали їх, а інколи посилаються на наявність рецепта. Водночас зауважив, що у разі законного отримання препаратів такі особи, як правило, мають при собі блістери з цілими таблетками.

[26] На запитання захисника щодо обставин, за яких він здійснював фотографування та зважування вилученого у ОСОБА_12 , з огляду на те, що на відеозаписі зафіксовано вилучення речовини з кишені та її подальше пакування, свідок зазначив, що пакети після запаковування не розкривалися, оскільки це заборонено. 

3.4 Показання свідка ОСОБА_16 

[27] Свідок ОСОБА_16 на питання захисту повідомила суду, що працювала в поліції 3 роки та загалом пам`ятає обставини затримання ОСОБА_12 17 квітня 2023 року. Зазначила, що того дня перебувала у складі слідчо-оперативної групи та разом з оперуповноваженими, спеціалістом і водієм виїжджала на затримання, однак точно пригадати склад групи не змогла з огляду на значну кількість подібних виїздів у своїй практиці.

[28] Щодо характеру речовини (порошкоподібна чи кристалоподібна) пояснила, що це визначається експертом. Ствердила, що ОСОБА_12 були роз`яснені його права та обов`язки, що зафіксовано на відеозаписі. Також пам`ятає, що здійснювалося повідомлення Центру безоплатної правової допомоги про затримання, що також відображено на відеозаписі. Вона пам?ятає, що ОСОБА_12 повідомляв їй, що придбав речовину через інтернет.

[29] Свідок зазначила, що не пригадує причин, з яких у протоколі не були зазначені всі учасники процесуальної дії. Водночас заперечила, що після припинення відеозапису процесуальна дія завершилась, оскільки після цього ще здійснювалося пакування речових доказів. 

[30] На запитання щодо відсутності на відеозаписі зважування та фотографування пояснила, що під відеофіксацію було зафіксовано місце вилучення речовини та продемонстровано пакет, у який її помістили. Після цього складався протокол, а речові докази пакувалися у присутності понятих, які засвідчили це своїми підписами. Хто саме діставав речовину з пакета після завершення відеозапису, свідок не пригадала. Також зазначила, що після проведення всіх необхідних дій вона запакувала спеціальний пакет, який підписали поняті, однак причину відсутності підпису ОСОБА_12 на пакеті пояснити не змогла.

[31] На запитання прокурора свідок повідомила, що не пригадує зауважень від будь-кого під час проведення процедури затримання, а також не пам`ятає, щоб ОСОБА_12 повідомляв про наявність рецептів на отримання метадону. Водночас зазначила, що обвинувачений добровільно видав речовину та повідомив, де саме її зберігав.

3.5 Показання свідка сторони захисту ОСОБА_17 

[32] Свідок ОСОБА_17 на запитання захисника повідомив суду, що є близьким другом та сусідом ОСОБА_12 і йому відомо, що останній перебуває на обліку в наркологічному диспансері. Свідок також зазначив, що і сам перебуває на такому обліку, де отримує наркотичні та лікарські засоби, зокрема метадон і димедрол. Пояснив, що відповідний заклад розташований на вул. Харківському шосе, куди вони приходять. 

[33] Свідок зазначив, що зі слів ОСОБА_12 йому відомо про затримання останнього у квітні 2023 року. До цього, у квітні 2023 року, він приходив до ОСОБА_12 та передавав йому 3-4 таблетки димедролу, оскільки цей препарат пом`якшує вживання та зменшує блювотний рефлекс. Перебуваючи у ОСОБА_12 , він бачив, як той подрібнював таблетки та змішував їх із димедролом, однак не бачив, щоб він їх вживав у його присутності.

[34] На запитання прокурора свідок повідомив, що вживає близько 5-6 років та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Зазначив, що димедрол йому видається в межах програми, оскільки він пом`якшує вживання, а рецепти видають безпосередньо на місці, їм видають 40 таблеток на 10 днів. 

3.6 Показання свідка сторони захисту ОСОБА_18 

[35] Свідок ОСОБА_18 , яка є дружиною обвинуваченого, повідомила суду, що вони проживають разом близько 15 років, і їй відомо, що її чоловік є наркозалежним та перебуває на обліку. Він отримує метадон за програмою, який вона бачила у блістерах. 

[36] Також повідомила, що знає ОСОБА_17 та пам`ятає, як він приходив до них перед затриманням її чоловіка працівниками поліції. Їй також відомо, що ОСОБА_17 передавав ОСОБА_12 таблетки, і вона бачила, як перед затриманням вони щось подрібнювали. Водночас зазначила, що ніколи не бачила, як її чоловік приймає метадон, оскільки між ними існує домовленість, що вона та дитина не залучаються до цих процесів.

[37] На запитання прокурора свідок пояснила, що під час подрібнення речовини на столі лежали папірець і запальничка, і вони щось подрібнювали, однак точно вказати, що саме це було, вона не може.

IV. Документи, речові докази, висновок експертизи 

[38] Протокол затримання ОСОБА_12 від 17 квітня 2023 року, відповідно до якого останнього було затримано о 14 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, у порядку ст. 208 КПК України, уприсутності понятих. Під час особистого обшуку в правій кишені ОСОБА_12 було виявлено та вилучено згорток із фольги, всередині якого знаходилась речовина білого кольору. До протоколу долучено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки затриманого, а також ілюстративну таблицю з фотознімками, на яких зафіксовано загальний вигляд місця затримання, вилучену речовину та процес її зважування. Крім того, до протоколу долучено відеозапис затримання, зміст якого буде наведено під час оцінки доказів у мотивувальній частині цього вироку.

[39] Заява ОСОБА_12 від 17 квітня 2023 року, якою він надав дозвіл на огляд мобільного телефону «Xiaomi 11 Lite».

[40] Протокол огляду мобільного телефону «Xiaomi 11 Lite» від 17 квітня 2023 року, складений дізнавачем Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_19 . Зі змісту протоколу вбачається, що інформація, яка б мала значення для встановлення обставин кримінального провадження виявлено не було.

[41] Розписка ОСОБА_12 про отримання мобільного телефону «Xiaomi 11 Lite».

[42] Висновок експерта № СЕ-19/111-23/20383-НЗПРАП від 13 червня 2023 року, відповідно до якого надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,155 г, а маса дифенгідраміну (димедролу) 0,126 г.

[43] Постанова дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 від 15 червня 2023 року, якою наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), масою 0,155 г, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,126 г, визнано речовими доказами та поміщено до камери схову речових доказів.

[44] Копія паспорта громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

[45] Свідоцтво про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_18 від 03 жовтня 2009 року.

[46] Свідоцтво про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - сина ОСОБА_12 

[47] Вимога щодо попередніх судимостей ОСОБА_12 , відповідно до якої останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності та востаннє був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 8 місяців.

[48] Довідка КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» про те, що ОСОБА_12 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

V. Мотиви суду 

[49] У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (ст.ст. 91, 92 КПК України). 

[50] Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.

[51] Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

[52] Відповідно до вимог ст. 85 КПК України належним є доказ, який прямо чи не прямо підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

[53] Згідно з вимогами ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

[54] Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке є основою для прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні (ст. 94 КПК України).

[55] Оцінка доказів за внутрішнім переконанням віддзеркалює незалежність суду у здійсненні процесуальних функцій, оскільки за своїм змістом є впевненістю в тому, що судом надано правильну оцінку процесуальним джерелам доказів, засобам доказування і встановленим фактам, і що ухвалений із дотриманням правил ст. 94 КПК України висновок щодо питань, які поставлені перед судом в кримінальному провадженні його учасниками, є правильним в контексті стандарту доведення поза розумним сумнівом винуватості (невинуватості) особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

[56] У цьому кримінальному провадженні сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_12 незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

[57] Сторона захисту в повному обсязі заперечила висунуте обвинувачення, навівши власну версію зазначених обставин, а також звертала увагу на процесуальні порушення з боку сторони обвинувачення, що загалом викладено в розділі ІІ цього вироку.

[58] Суд вважає за необхідне надати оцінку доказам сторони обвинувачення одночасно з оцінкою доводів сторони захисту.

5.1 Оцінка суду щодо обставини затримання ОСОБА_12 

[59] Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі,  у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

[60] Із долучених до матеріалів кримінального провадження документів судом встановлено, що ОСОБА_12 було затримано в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України о 14 год. 14 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54. Під час затримання працівниками поліції у нього було вилучено наркотичний засіб.

[61] Захисник ОСОБА_10 насамперед посилався на те, що ОСОБА_12 не було забезпечено участь захисника, а також належним чином не роз`яснено його права під час затримання та проведення особистого обшуку.

[62] У розрізі цього Верховний Суд послідовно зазначає, що затримання в порядку статей 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника у той час і у тому місці, де може відбутися таке затримання (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 січня 2026 року у справі № 759/4302/22).

[63] Таким чином, відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому статтею 208 КПК України, та під час її особистого обшуку не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону. Тому відсутність захисника в обставинах затримання і особистого обшуку не призводить до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.

[64] Крім того, як вбачається з відеозапису затримання, на 01 хв. 28 с. ОСОБА_12 підтвердив, що ознайомлений зі своїми правами, а дізнавач повідомила про інформування центру з надання безоплатної правничої допомоги. Також протокол затримання містить підписи ОСОБА_12 , якими підтверджується роз`яснення йому процесуальних прав та обов`язків.

[65] Суд не виявив порушення права ОСОБА_12 на захист під час його затримання та проведення особистого обшуку. Так само суд не покладає в основу вироку будь-які зізнавальні пояснення ОСОБА_12 , зафіксовані у протоколі затримання.

[66] Захисник також звертав увагу суду на те, що долучена до матеріалів кримінального провадження фототаблиця містить посилання на огляд місця події, хоча відповідна слідча дія у цьому кримінальному провадженні не проводилась.

[67] Надаючи оцінку цьому твердженню, суд враховує, що протокол огляду місця події у матеріалах кримінального провадження відсутній, а зі змісту наданих прокурором пояснень з цього приводу випливає, що фототаблиця загалом відображає місце затримання ОСОБА_12 , процес вилучення у нього речовини та її зважування. 

[68] Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 104 КПК України до протоколу процесуальної дії можуть додаватися фотознімки, матеріали звукозапису, відеозапису та інші додатки. 

[69] Отже, кримінальний процесуальний закон допускає долучення фототаблиць до протоколу затримання та інших процесуальних документів.

[70] У світлі цих міркувань, суд дійшов висновку, що зазначення у назві фототаблиці посилання на огляд місця події є технічною помилкою, яка не говорить про проведення неіснуючої процесуальної дії, не впливає на зміст зафіксованих обставин затримання та не призвела до порушення прав і свобод ОСОБА_12 

[71] Тому підстав для визнання зазначених матеріалів недопустимими доказами суд не вбачає.

[72] Окремо та детально суд надає оцінку аргументам захисника ОСОБА_10 про те, що після вилучення речовини у ОСОБА_12 та поміщення її до спеціального пакета могли мати місце маніпуляції з речовим доказом. 

[73] На підтвердження своїх доводів захисник посилався на показання дізнавача ОСОБА_22 та спеціаліста ОСОБА_15 , які ствердили, що після завершення відеозапису речовина фотографувалася та зважувалася. Це, як вважав захисник, може свідчити про недобросовісність сторони обвинувачення та ставить під сумнів достовірність результатів проведених процесуальних дій.

[74] Суд враховує, що сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду, у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді. Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 385/831/21 від 11 лютого 2026 року).

[75] Між тим, таких порушень під час процедури затримання ОСОБА_12 та упакування вилученого судом встановлено не було.

[76] Судом дійсно встановлено, що після вилучення речовини з кишені ОСОБА_12 дізнавач ОСОБА_22 помістила її до спеціального пакета № 0006483, після чого відеозапис був припинений для складання протоколу затримання. 

[77] Одночасно як дізнавач ОСОБА_22 , так і спеціаліст ОСОБА_15 підтвердили, що фотографування та зважування речовини проводилися вже після завершення відеофіксації, тобто самими дійовими особами процесуальної дії це ніколи не заперечувалось.

[78] Тим не менш, суд не вбачає в зазначених обставинах порушень вимог кримінального процесуального закону або ознак маніпуляції з речовим доказом.

[79] Так, суд насамперед відхиляє доводи захисника про те, що фотографування здійснювалося в іншому місці, ніж затримання ОСОБА_12 

[80] Із відеозапису затримання на 02 хв. 07 с. добре видно червоний автомобіль, біля якого надалі здійснювалися фотографування та зважування речовини, що відображено також і на фотознімках № 5 та № 6 фототаблиці. 

[81] Поміж цього, початкові кадри відеозапису та фотознімки місця події, долучені до протоколу затримання, відображають одну й ту саму місцевість, що виключає слушність тверджень про значний часовий розрив між затриманням та фіксацією вилученої речовини.

[82] Суд також бере до уваги, що перед завершенням відеозапису дізнавач ОСОБА_22 сама повідомила про припинення відеофіксації для складання протоколу. При цьому зі змісту відеозапису не вбачається, що спецпакет був запакований та опечатаний до моменту проведення фотографування і зважування речовини. 

[83] Отже, факт проведення цих дій після завершення відеозапису в жодному разі не вказує про розкриття вже запакованого пакета або втручання у його вміст.

[84] Крім того, з фотознімка № 4 фототаблиці вбачається, що ОСОБА_12 постійно перебував біля червоного автомобіля, на якому здійснювалися фотографування та зважування речовини. 

[85] Таким чином, зазначені дії відбувалися у його присутності. У свою чергу під час судового розгляду ОСОБА_12 не навів переконливих доводів про будь-які маніпуляції з вилученою речовиною.

[86] Так само суд вважає безпідставними доводи захисника, висловлені під час судових дебатів, про відсутність спеціаліста ОСОБА_15 на місці проведення процесуальної дії, оскільки такі тези не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях сторони захисту.

[87] При цьому під час допиту ОСОБА_15 у судовому засіданні сторона захисту не поставила жодного прямого запитання, яке б ставило під сумнів його перебування на місці події або ж участь у проведенні відповідних процесуальних дій за участю ОСОБА_12 

[88] Щодо відсутності в протоколі інформації про ОСОБА_15 , то закон не містить вимоги вказувати в протоколі абсолютно всіх присутніх осіб (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 404/2286/21 від 02 квітня 2026 року).

[89] Цього достатньо аби дійти висновку про відсутність втручання у речовий доказ, його підміну або інші протиправні дії працівників поліції під час проведення відповідної процесуальної дії, що слугує підставою доводи сторони захисту в цій частині визнати необґрунтованими.

[90] Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/20383-НЗПРАП, вилучена у ОСОБА_12 кристалоподібна речовина містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), маса якого в речовині становить 0,155 г, а також сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), маса якого становить 0,126 г.

[91] Таким чином, затримання ОСОБА_12 було проведено за наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, та відповідало вимогам кримінального процесуального закону. Будь-яких істотних порушень порядку затримання, які б могли поставити під сумнів законність цієї процесуальної дії або спричинити недопустимість отриманих доказів, судом не встановлено.

5.2 Оцінка суду щодо характеру вилученої речовини та наявність у обвинуваченого ОСОБА_12 підстав для її зберігання 

[92] Сторона захисту послідовно наполягала на тому, що вилучена у ОСОБА_12 17 квітня 2023 року речовина походила із лікарського засобу, який він законно отримував у межах програми замісної підтримувальної терапії, а отже, як вважав захисник, це проливало світло на зберігання ОСОБА_12 вилученої у нього речовини.

[93] На підтвердження зазначених обставин сторона захисту посилалася на лист Київського міського відділення Міжнародної благодійної організації «Реабілітаційний центр Сходи» від 24 листопада 2023 року (арк.к.п. 143, т.1), відповідно до якого ОСОБА_12 з 07 листопада 2022 року до теперішнього часу перебуває на лікуванні та отримував лікарський засіб Methadone (Метадон ЗН-Метафін-ІС).

[94] Сам ОСОБА_12 зазначив, що отримані за рецептом таблетки він подрібнював для полегшення їх вживання. 

[95] Це підтвердили допитані за клопотанням сторони захисту свідки (його дружина та близький друг), які повідомили суду, що неодноразово бачили, як ОСОБА_12 подрібнював отримані таблетки метадону. За їхніми показаннями, аналогічні дії він вчиняв і незадовго до затримання 17 квітня 2023 року.

[96] Суд не вбачає підстав ставити під сумнів сам факт перебування ОСОБА_12 на програмі замісної підтримувальної терапії та отримання ним лікарського засобу, що містить метадон. 

[97] Утім, зазначені обставини суд оцінює у сукупності з іншими доказами з точки зору того, чи підтверджують вони законне походження саме тієї речовини, яка була вилучена у ОСОБА_12 під час затримання 17 квітня 2023 року.

[98] Експерт ОСОБА_23 , яка проводила експертне дослідження № CE-19/111-23/20383-НЗПРАП, пояснила суду, що на дослідження їй була направлена кристалоподібна речовина, яка містила метадон та димедрол. Зазначила, що у разі надходження подрібненої таблетки це було б відображено в описовій частині висновку як порошкоподібна речовина.

[99] На запитання захисника експерт пояснила, що відмінність між порошкоподібною та кристалоподібною речовиною є очевидною і не потребує додаткового обґрунтування, оскільки вони відрізняються за своїми властивостями. 
Вона тричі наголосила, що на дослідження їй була надана саме кристалоподібна речовина, і жодної подрібненої таблетки чи її суміші не було. 

[100] Також експерт зазначила, що попри вказівку в постанові про направлення на експертизу на порошкоподібну речовину, за результатами власного дослідження вона визначила її як кристалоподібну. 

[101] Таким чином, експерт Київського НДЕКЦ МВС України, яка має 20-річний стаж проведення відповідних досліджень, категорично ствердила, що речовина, надана їй на дослідження, не являла собою подрібнену таблетку метадону.

[102] Підстав ставити під сумнів зазначені показання експерта суд не вбачає. Будь-яких аргументів, які б родили сумніви про необґрунтованість висновків експерта або ставили під сумнів правильність проведеного дослідження, стороною захисту наведено не було. Так само захист і не заявляв клопотань про проведення повторної експертизи іншою експертною установою.

[103] Крім того, під час особистого обшуку ОСОБА_12 у нього не було виявлено та вилучено ані блістерів від лікарського засобу, ані рецептів чи інших документів, які б підтверджували, що вилучена речовина зберігалася ним як препарат, отриманий у межах програми замісної підтримувальної терапії.

[104] Суд також підкреслює, що під час затримання ОСОБА_12 не повідомляв працівників поліції про те, що вилучена речовина була отримана ним за рецептом. 

[105] При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_12 раніше вже був засуджений за злочин, передбачений ст. 309 КК України, та на день затримання перебував на іспитовому строку, а тому вочевидь усвідомлював правові наслідки виявлення у нього наркотичних засобів без дозвільних документів на їх зберігання.

[106] За цих обставин, логічним та природнім виглядало б негайне повідомлення працівників поліції про законність походження вилученої речовини у разі наявності відповідних підстав, однак, ні під час відеозапису затримання, ні у протоколі затримання таких пояснень ним надано не було.

[107] І, нарешті, суд враховує спосіб пакування вилученої у ОСОБА_12 наркотичного засобу.

[108] Як слідує з відеозапису затримання, фототаблиці до протоколу затримання та показань допитаних свідків, кристалоподібна речовина була поміщена до чорного полімерного згортка, котрий був загорнутий у фольгу та схований у пачці з-під цигарок.

[109] На переконання суду, такий спосіб пакування більше узгоджується з прихованням незаконного зберіганням наркотичного засобу, ніж із зберіганням лікарського препарату, отриманого ОСОБА_12 у встановленому законом порядку для власного вживання.

[110] Отже, суд не виключає, що ОСОБА_12 дійсно подрібнював таблетки метадону, які отримував у межах програми замісної підтримувальної терапії. 

[111] Проте, нічого у матеріалах провадження не вказує про, що саме речовина, вилучена у нього 17 квітня 2023 року, походила з таких таблеток, тоді як оцінені судом докази ілюструють відсутність підстав вважати вилучену речовину законно отриманим лікарським засобом.

5.3 Щодо інших доводів сторони захисту

[112] У цьому розділі вироку суд надає оцінку доводам сторони захисту про не долучення стороною обвинувачення окремих документів до матеріалів кримінального провадження та начебто їх не відкриття.

[113] Так, на стадії доповнень судового розгляду захисник ОСОБА_10 подав клопотання про долучення до матеріалів провадження низки документів, які перебували у володінні сторони обвинувачення, серед них витяг з ЄРДР, постанова про призначення експертизи, протокол відкриття матеріалів у порядку ст. 290 КПК України, доручення центру безоплатної правничої допомоги (було долучене захисником самостійно у судових дебатах) та протокол огляду місця події.

[114] У той же час, захисником не було наведено будь-яких переконливих доводів щодо того, яким чином відсутність зазначених документів у матеріалах судового провадження спростовує висунуте ОСОБА_12 обвинувачення, ставить під сумнів допустимість досліджених судом доказів або впливає на обсяг пред`явленого обвинувачення.

[115] Це при тому, що прокурор під час судового розгляду кілька разів зазначав, що огляд місця події у цьому кримінальному провадженні не проводився, а тому відповідний протокол відсутній. Оцінка цьому уже надана судом у пунктах 67-70 цього вироку.

[116] Суд також відхиляє доводи сторони захисту щодо не долучення до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення експертизи, оскільки як вбачається зі змісту висновку експерта у його вступній частині прямо зазначено, що 19 квітня 2023 року до експертної установи разом із супровідним листом надійшла постанова про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, винесена 18 квітня 2023 року старшим дізнавачем Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 у межах цього кримінального провадження (арк.к.п. 74, т.1).

[117] Отже, сам висновок експерта відображає відомості про існування відповідної постанови, дату її винесення, уповноважену особу, яка її прийняла, а також кримінальне провадження, в межах якого вона була постановлена.

[118] Також суд звертає увагу, що захисником не було конкретизовано, які саме матеріали кримінального провадження не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України та яким чином це вплинуло на реалізацію права на захист. При цьому захисник ОСОБА_10 вступив у справу вже на стадії судового розгляду, а матеріали кримінального провадження були відкриті обвинуваченому ОСОБА_12 під час завершення досудового розслідування.

[119] Судом при цьому враховується, що якщо відповідно до положень ст. 290 КПК України учасникам провадження було надано доступ до матеріалів справи, які у своєму складі містять всі ті докази, що були предметом дослідження у судовому розгляді, і сторона захисту мала реальну можливість узгодити позицію та підготуватися до захисту, то немає підстав вважати, що її права порушені (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 676/5646/23 від 02 жовтня 2025 року).

[120] У цьому кримінальному провадженні предметом дослідження під час судового розгляду були всі докази, на які посилалася сторона обвинувачення та які покладені в основу цього вироку, а сторона захисту мала можливість ознайомитися з ними, висловити свої заперечення, заявляти клопотання про виклик свідків, які були задоволені, та ставити запитання цим свідкам, а також наводити та долучати власні докази, котрі оцінені судом.

[121] Спираючись на це, у суду не виникає підстав вважати, що право ОСОБА_12 було порушене або навіть обмежене.

[122] Також у судових дебатах, вперше за весь судовий розгляд, захисник ОСОБА_10 зробив акцент на те, що у матеріалах судової справи відсутні постанови про призначення групи слідчих та прокурорів у цьому кримінальному провадженні. 

[123] Суд наголошує, що здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні має здійснюватися повноважними суб`єктами. Факт наявності процесуальних повноважень може бути поставлений учасниками під сумнів, що викликає необхідність їхньої перевірки.

[124] Разом з тим, такі доводи були заявлені захисником вже на стадії судових дебатів, знову ж таки вперше, вже після дослідження всіх доказів, що позбавляє суд можливості здійснити додаткову перевірку відповідних тверджень, оскільки відповідно до положень кримінального процесуального закону на цій стадії судового провадження подання нових матеріалів або дослідження додаткових не передбачено.

[125] Окрім того, захисник до цього ніколи не ставив під сумнів наявність зазначених постанов. Ним не заявлявся відвід прокурорам, які підтримали обвинувачення в суді та не ставилися запитання дізнавачу ОСОБА_22 під час її допиту щодо наявності в неї повноважень на здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

[126] На підставі всього викладеного, суд вважає наведені твердження необґрунтованими, які не спростовують допустимості та належності досліджених у судовому засіданні доказів, що вже неодноразово було зазначено у мотивувальній частині цього обвинувального вироку.

5.4 Щодо кримінально-правової кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_12 

[127] За статтею 309 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. 
За частиною 2 цієї статті, за ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

[128] ОСОБА_12 ставиться у провину незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу.

[129] Крізь призму ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд враховує наступне.

[130] Під придбанням наркотичних засобів або психотропних речовин розуміється їх купівля, отримання в обмін на інші товари і речі, у вигляді позички, дарунка, нагороди, сплати боргу, привласнення знайденого, збирання (лише щодо наркотиків) дикоростучих конопель і маку (їх частин), а також післяжнивних залишків неохоронюваних посівів наркотиковмісних рослин, відходів виробництва, які містять наркотичні речовини, тощо. Придбання зазначених предметів може бути як сплатним, так і безоплатним.

[131] У свою чергу зберігання - це будь-які умисні дії, пов`язані з незаконним перебуванням наркотичних засобів або психотропних речовин у володінні винної особи. При цьому не має значення тривалість зберігання і те, таємно чи відкрито і в якому саме місці зберігаються ці засоби чи речовини. Зберігання наркотичних засобів або психотропних речовин належить до триваючих злочинів. 

[132] Суд вже визнав встановленим, що під час затримання 17 квітня 2023 року у правій кишені ОСОБА_12 було виявлено та вилучено згорток із кристалоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта містила наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), масою 0,155 г, а також сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 0,126 г.

[133] Метадон (фенадон) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

[134] Так, у володінні ОСОБА_12 був прихований наркотичний засіб у його кишені та перебував під його контролем до моменту вилучення працівниками поліції, а відтак наркотичний засіб опинився у володінні ОСОБА_12 внаслідок його незаконного придбання.

[135] З моменту незаконного придбання та до моменту вилучення працівниками поліції ОСОБА_12 володів зазначеною речовиною, усвідомлював її наявність при собі та мав можливість розпоряджатися нею на власний розсуд. 

[136] З огляду на це, суд вважає доведеним, що ОСОБА_12 незаконно зберігав наркотичний засіб до моменту його виявлення та вилучення 17 квітня 2023 року.

[137] Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_12 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб.

[138] Також судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року ОСОБА_12 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, та призначено покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили та був приведений до виконання.

[139] Ознака, що кваліфікує злочин, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, - «ті самі дії, вчинені протягом року після засудження за цією статтею», уособлює собою ознаки як спеціальної повторності, пов`язаної з попереднім засудженням особи.

[140] Незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, що є предметом цього кримінального провадження, було вчинено ОСОБА_12 17 квітня 2023 року, тобто менш ніж через рік після його засудження вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року за ст. 309 КК України.

[141] А отже, у діях ОСОБА_12 наявна ознака, що кваліфікує злочин, передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, а саме вчинення незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу протягом року після засудження за цією статтею.

VI. Підсумок 

[142] Правозастосування - це здійснювана у процесуальному порядку діяльність суду, яка полягає в індивідуалізації юридичних норм стосовно конкретних суб`єктів і конкретних випадків в акті застосування норм права. 

[143] Суд може постановити обвинувальний вирок лише у тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом, тобто, дотримуючись засади змагальності й виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

[144] Так, однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст. 23 КПК України).

[145] Принцип безпосередності дослідження доказів спрямований передусім на забезпечення права сторін на перехресний допит особи, яка дає показання, що дає стороні можливість з`ясувати всі обставини, які вона вважає важливими для вирішення справи, уточнити показання свідка та поставити під сумнів ті чи інші повідомлення особи або її репутацію. Щодо сторони захисту, то це право забезпечується також і пунктом «d» частини 3 статті 6 Конвенції про захист людських прав та засадничих свобод, щодо якого Європейський суд з прав людини зазначав, що до того, як визнати особу винуватою, усі докази проти неї мають зазвичай бути представлені в її присутності під час публічного розгляду з метою надати можливість для спростування. Виключення з цього принципу є можливими, але не можуть порушувати права захисту, які, як правило, вимагають, щоб обвинуваченому була надана адекватна та відповідна можливість викликати та допитати свідка проти нього, або коли свідок надає показання, або на наступних етапах провадження.

[146] Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними в ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

[147] Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення оголосила й прокоментувала надані письмові матеріали та продемонстувала суду й відтворила під час засідання електронні докази, зібрані у провадженні, отже подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

[148] Підсумовуючи, суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України є доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

[149] Суд остаточно визначає кримінально-правову кваліфікацію дій, яка має надаватися з правової точки зору фактам у цьому кримінальному провадженні.

[150] Суд кваліфікує дії ОСОБА_12 як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

[151] З урахуванням викладеного, суд переходить до вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 

VII. Призначення покарання

[152] Положення КК України встановлюють, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень. 

[153] Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ст.ст. 50, 65 КК України). 

[154] Варто вказати, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

[155] Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

[156] Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину заперечив повністю), особу обвинуваченого, а саме: середнього віку, з вищою освітою, працює неофіційно будівельником, одружений, має сина 2012 року народження, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії, на обліку у психіатра не перебуває, не вперше притягується до кримінальної відповідальності.

[157] Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, за матеріалами провадження та з урахуванням позиції сторін за наслідками судового розгляду судом не встановлено.

[158] За санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

[159] Суд бере до уваги, що ОСОБА_12 будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, належних висновків для себе не зробив та перебуваючи на іспитовому строку, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

[160] З урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченого та необхідності його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

[161] Разом із цим, кримінальне правопорушення у цьому провадженні ОСОБА_12 вчинив після постановлення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року, яким йому було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від його відбування з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 8 місяців, тобто до закінчення зазначеного іспитового строку та остаточного відбуття призначеного покарання.

[162] Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

[163] Враховуючи характер та обставини вчинення нового кримінального правопорушення, а також те, що воно було вчинене під час іспитового строку, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року. 

[164] Суд остаточно визначає ОСОБА_12 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 

[165] Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

VIIІ. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

[166] Запобіжний захід під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_12 не обирався. Питання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду перед судом не порушувалося.

[167] Також па підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_12 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання під вартою, а саме 17 квітня 2023 року (день фактичного затримання).

[168] З урахуванням постановлення судом обвинувального вироку, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 

[169] Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України. 

[170] Документи, передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

1. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року та остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню тримання під вартою, а саме 17 квітня 2023 року (день фактичного затримання), тобто один день.
Запобіжний захід під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_12 не обирався. Питання про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду перед судом не порушувалося.

Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого ОСОБА_12 у порядку виконання цього вироку. 

2. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави витрати, здійснені під час досудового розслідування, за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів (висновок експерта № СЕ-19/111-23/20383-НЗПРАП від 13 червня 2023 року) в розмірі 1 912,00 грн. 

3. Після набрання вироком законної сили речові докази у провадженні, а саме: наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), масою 0,155 г, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,126 г, (квитанція № 000730), знищити.

4. Документи, передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

5. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_24