Справа № 283/1058/26
провадження №2/283/1095/2026

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
( з а о ч н е )
17 червня 2026 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 
за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій сторін.
02.05.2026 представник ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О., зазначила, що 28.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №1909470. Відповідач підписання кредитного договору підтвердив, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про споживчий кредит відповідно до паспорту та Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та отримав кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000,00 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-17/25, до умов якого відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі за вище вказаним договором. Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 25837,50 грн. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку із вищенаведеним представник позивача звертається до суду з даним позовом. 
Вимогами позову представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №1909470 від 28.10.2024 у розмірі 25837,50 грн; судовий збір у розмірі 2662,40 грн.

Явка та позиція сторін по справі:
Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А.О. до суду не з`явилася, згідно вимог позову просила розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подав.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з такого.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Встановлено, що 28.10.2024 року ОСОБА_1 , ознайомившись з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", (далі Публічна пропозиція), код ЄДРПОУ 42350798, Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числi на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 року №1891, підписанням Договору №1909470 про надання споживчого кредиту акцептує Публічну пропозицію ТОВ "Слон Кредит" (далі Фінансова Компанія, Кредитор, Кредитодавець, Товариство), яка розміщена на сайті Фінансової Компанії: https://sloncredit.ua/ (далі - сайт Фінансової Компанії), в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту (далі Договір, Кредитний договір), укладання якого підтверджено. Відповідач зобов`язався виконувати його умови. Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 1909470 від 28.10.2024 року відповідачу надається кредит у гривні в сумі 5000,00 грн., а Відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредитування 360 днів з кінцевим терміном повернення 22.10.2025 року. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. 
Відповідно до Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування:
- у розмірі 5000,00 грн. та реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-якій спосіб;
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором В973 28.10.2024 року, та вважається укладеним у письмовій.
Так, станом на 27.06.2025 року за договором №1909470, у зв`язку з простроченням сплати відповідних платежів ОСОБА_1 , утворилася заборгованість в розмірі 25837,50 грн., в тому числі 5000,00 грн сума заборгованості по тілу; 10837,50 грн. сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн заборгованості за штрафними санкціями.
27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу №01.02-17/25, до умов якого відступлено право вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах, в тому числі за вище вказаним договором. Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 25837,50 грн. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку із вищенаведеним представник позивача звертається до суду з даним позовом.

Мотиви та застосовані норми права.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 5000,00 грн за кредитним договором № 1909470 від 28.10.2024.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
ОСОБА_1 , будучи вільною в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Свеа Фінанс» щодо стягнення відсотків за кредитним договором № 1909470 від 28.10.2024 в розмірі 10837,50 грн, також підлягає задоволенню.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що Договір №1909470 було укладено 28.10.2024, а відповідно до договору кінцева дата повернення кредиту 22.10.2025. Строк дії Договору визначається у порядку, передбаченому Договором, та обчислюється від дати укладення до закінчення визначеного строку кредитування.
При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідач допустив прострочення сплати окремих періодичних платежів за Договором. Проте, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, застосування штрафних санкцій можливе лише у разі порушення зобов`язання, термін виконання якого настав.
Крім того, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, сторони можуть передбачати у Договорі нарахування штрафів, пені або неустойки за неналежне виконання зобов`язань, проте застосування таких санкцій можливе лише після настання строку виконання конкретного зобов`язання. Оскільки на дату нарахування пені основне зобов`язання за кредитом не наставало, загальні вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій є передчасними і не підлягають задоволенню.
Разом з тим, прострочення окремих періодичних платежів може слугувати підставою для нарахування штрафних санкцій лише щодо цих конкретних порушень, якщо строки їх сплати на момент порушення вже наставали. Проте позивач у своїх вимогах не конкретизував такі штрафи по конкретних платежах, а заявив стягнення загальної суми штрафних санкцій за весь період дії Договору, що не відповідає вимогам статті 625 ЦК України.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у зв`язку з тим, що вимоги позивача носять загальний характер, підстав для нарахування та стягнення штрафних санкцій в розмірі 10000,00 грн за Договором про № 1909470 від 28.10.2024 не існує, і суд у цих вимогах відмовляє.
Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» прав первісних кредиторів ТОВ «Слон Кредит», у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне.
Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. 
Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. 
Згідно ст. 514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до ОСОБА_1 , щодо виконання зобов`язання. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 141,258, 259, 265, 272,273, 280,289 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором - частково задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1909470 від 28.10.2024 в розмірі 15837,50 (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок з яких 5000,00 грн тіло кредиту, 10837,50 відсотки за кредитом.
В решті вимог позову відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати у розмірі 1632,05 грн.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», код ЄДРПОУ 37616221, м. Київ, вул. Іллінська, 8.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя