ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року   Справа № 906/1688/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Петухов М.Г. 

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 (суддя Соловей Л.А., м. Житомир, повний текст складено 12.02.2026)
за позовом Виконавчого комітету Нововолинської міської ради (м.Нововолинськ Волинської області)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (м.Житомир)
про стягнення 31 794,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" про стягнення 31 794,00грн, з яких: 15 897,00грн пені та 15 897,00грн штрафу. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині здійснення поставки товару у строки, визначені договором №38 від 17.09.2025.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року позов Виконавчого комітету Нововолинської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на користь Виконавчого комітету Нововолинської міської ради 15 897,00грн пені, 15 897,00грн штрафу, 2 422,40грн судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" 05.03.2026 року звернулось до Північно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій зазначає, що рішення ухвалене судом першої інстанції не ґрунтується на положеннях закону та винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення у повному обсязі та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" 31794,00грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд помилково застосував відповідальність одного й того самого виду (неустойку) двічі за одне й те саме порушення, що суперечить ст. 61 Конституції України. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2026 визначено колегію суддів для розгляду справи у складі головуючий суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В., суддя Петухов М.Г.
Листом №906/1688/25/1134/26 від 06.03.2026 витребувано у Господарського суду Житомирської області матеріали справи №906/1688/25.
24 березня 2026 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №906/1688/25.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абзацу 1 частини 10 статті 270ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи ціну позову, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги відповідача на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" на рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.
Позивач, Виконавчий комітет Нововолинської міської ради 21.04.2026 надав відзив на апеляційну скаргу відповідача у якому зазначив, що рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 вважає законним, обґрунтованим, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною та необґрунтованою. Вважає, що суд першої інстанції належним чином проаналізував усі обставини справи, оцінив докази та прийняв рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 
Заслухавши доповідь головуючого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 17.09.2025 між Виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області (далі-замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" (далі -постачальник) укладено договір про закупівлю №38, за умовами якого (п.1.1. договору) постачальник зобов`язується поставити та передати у власність замовника Акумулятор Autel EVO Max 4T Series Battery 8070 mAh, Акумулятор Autel Battery for EVO MAX 4T/4N (102002188) Premium 9248 mAh за кодом ДК 021:2015:31440000-2 батареї для матеріально технічного забезпечення підрозділу ЗСУ (далі - товар), визначений в асортименті, кількості та за цінами, які визначені у Специфікації (додаток 1 до договору, а.с. 10 зворот), а замовник зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість у порядку та на умовах, що визначено цим договором (а.с. 7-10).
Розділом 3 договору унормовано ціну договору, зокрема, відповідно до п.3.1. ціна на товар встановлюється у національній валюті України - гривні.
Пунктом 3.2. договору визначено, що ціна договору становить 227 100,00 грн без ПДВ.
Строк поставки товару, згідно з пунктом 5.2 договору до 30 вересня 2025 року.
Пунктом 5.6 договору передбачено, що зобов`язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту передання партії товару належної якості у власність замовника у місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної.
Відповідно до пункту 11.1 договору, договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін і діє до 31.12.2025 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. 
Однак, постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерс Еліт Солюшнс Груп» порушило зобов`язання за договором, передбачені пунктом 5.2 договору та не здійснило поставку товару у вказаний строк. 
Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 договору, замовник має право достроково, в односторонньому порядку розірвати договір у разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань постачальником шляхом направлення офіційного листа про це постачальнику згідно з адресою, яка зазначена в розділі 14 «Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін» цього договору. Офіційний лист про розірвання договору надсилається постачальнику за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до бажаної дати розірвання. Цей договір вважатиметься розірваним з дати, що зазначена в офіційному листі про розірвання договору. 
За приписами п. 7.2 договору, за непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного (невідповідного) товару на якісний (відповідний), постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної суми.
Оскільки зобов`язання згідно договору про закупівлю №38 від 17.09.2025 відповідач не виконав, позивач, як визначено п. 6.2.1. договору, звернувся з листом від 24.11.2025 №7004/02-20/2-25 про одностороннє розірвання договору починаючи з 10 грудня 2025 року, а також з вимогою сплатити пеню згідно розрахунку, визначеного у пункті 7.2 договору, а саме 15 897, 00 грн (227 100, 00 грн. (сума договору)*0,1 %*70 днів ) та штрафу в розмірі 15 897, 00 грн ( 227 100, 00 грн. (сума договору)* 7%) за непоставку товару (а.с.11-12).
Відповідач відповіді на вказаний лист позивача не надав, нараховані штраф та пеню не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з позовом до Господарського суду Житомирської області.
Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст.11 ЦК України.
Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом положень ст.626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ст.525, 526, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За своєю правовою природою укладений між сторонами 17.09.2025 договір про закупівлю №38 (а.с. 7-11) є договором поставки, за яким згідно ч. ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до пункту 11.1 договору, договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін, скріплюється печатками сторін і діє до 31.01.2025 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. 
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками сторін, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже є чинним і обов`язковим для сторін (а.с.10).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Приписами частини 1 ст. 656 ЦК України унормовано, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Як передбачено ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
З матеріалів справи вбачається, що сторони п. 5.2. договору узгодили строк поставки товару до 30.09.2025. Місце поставки товару - Волинська область, м. Нововолинськ, проспект Дружби 27 ( п.п. 5.1. договору).
Статтями 526, 525 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 5.5 договору визначено, що датою поставки товару є дата, коли товар було передано у власність замовника в місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної товару. Товар вважається переданим замовнику у кількості та якості в місці поставки з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної. 
Зобов`язання постачальника, згідно п 5.6 договору щодо поставки товару вважаються виконаними в повному обсязі з моменту та на підставі підписаної сторонами видаткової накладної.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач своє зобов`язання згідно договору про закупівлю № 38 від 17.09.2025 року у визначений цим договором строк до 30.09.2026 року не виконав, доказів поставки відповідачем товару на суму 227 100,00 грн матеріали справи не містять.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч.1, 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.
Сторони пунктом 7.1. договору погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.
Пунктом 7.2. договору визначено, що за непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного (невідповідного) товару на якісний (відповідний), постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вказаної суми (а.с.8).
З огляду на викладені положення законодавства сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язання - порушення строків надання послуг, що є їх правом.
Таким чином, сума пені, яку необхідно сплатити відповідачу за неналежне виконання умов договору про закупівлю № 38 від 17.09.2025 , а саме непоставку товару на суму 227 100,00 грн, з урахуванням періоду з 31.09.2025 по 09.12.2025 становить 15 897,00 грн (227 100,00 грн * 0,1%) * 70днів).
Також, враховуючи, що відповідач прострочив виконання умов договору понад 30 днів, відповідно до п 7.1. договору, з нього додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми непоставленого товару у розмірі 15 897,00грн (227 100,00 грн * 7%).
Суд зазначає, що відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені строки здійснення поставки товару.
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції застосував відповідальність одного й того самого виду (неустойку) двічі за одне й те саме порушення, колегія суддів зазначає наступне.
Норми чинного законодавства України не містять прямої заборони щодо одночасного застосування такого виду забезпечення виконання зобов`язання, як пеня та штраф, та, відповідно, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань, зокрема, передбачених умовами договору. 
Доводи відповідача про те, що штраф та пеня застосована судом за одне й теж саме правопорушення є необґрунтованими, оскільки суперечать наведеним умовам договору, згідно п.7.2 якого пеня застосовується за непоставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару, або порушення строку заміни неякісного (невідповідного) товару на якісний, а штраф стягується додатково за прострочення виконання зобов`язання понад 30 (тридцять) днів, таким чином кожен з видів неустойки стягується за різні порушення умов договору. 
Таким чином, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі №911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 25 травня 2018 року у справі №922/1720/17, від 2 квітня 2019 року у справі № 917/194/18). При цьому чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України (вказана правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 10.09.2020 у справі№ 916/1777/19).
Враховуючи вищевикладене, здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені та штрафу за умовами договору закупівлі №38 від 17.09.2025, суд апеляційної інстанції встановив, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 15 897,00грн та штрафу в розмірі 15 897,00 грн, що у сумі становить 31 794,00 грн є арифметично вірними, виконаними відповідно до приписів чинного цивільного законодавства, а тому позовні вимоги обґрунтовано задоволені судом першої інстанції у повному обсязі. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
У силу приписів ч. 1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.73, 76-79, 86 ГПК України.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 без змін, а апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп" без задоволення.
Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Рішення Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026 року у справі №906/1688/25 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерс Еліт Солюшнс Груп"- без задоволення.
2. Справу №906/1688/25 повернути Господарському суду Житомирської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "08" травня 2026 р.

Головуючий суддя Гудак А.В. 

Суддя   Мельник О.В. 

Суддя   Петухов М.Г.