Справа № 161/22665/25
Номер провадження 2/167/526/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді    Требика В.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання  Герасимчук М.В.,
представника позивача   Синиченко Д.В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ТОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 86091,03 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 4 жовтня 2019 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0967600616 (далі – договір № 0967600616) у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. в межах строку дії договору 36 місяців. На підставі заявки-анкети від 24 грудня 2019 року на умовах пропозиції (оферти), що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 6500 грн. на строк 30 днів, зі строком дії договору 3 роки та зі сплатою процентів 1,225% за один день користування кредитом, які відповідач зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним у встановлений термін. ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання за цим договором виконало, перерахувало відповідачу грошові кошти в обумовленому розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 121012,28 грн., з яких:
6500 грн. – тіло кредиту, 114512,28 грн. – проценти. Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 86091,03 грн., з яких 6500 грн. – тіло кредиту, 79591,03 грн. – проценти. На підставі договору факторингу від 14 липня 2021 року № 14-07/21 право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», а на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року
№ 10-01/2023 таке право перейшло до позивача.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Наумчук І.П. зазначає про часткове визнання відповідачем позовних вимог: 6500 грн. тіла кредиту та 2388,75 грн. процентів. Вважає, що оскільки відповідно до п. 1.6 договору № 0967600616 строк кредитування складав 30 днів, то нарахування процентів після спливу цього строку є неправомірним. Крім того, відомостей про пролонгацію або ж нарахування процентів за прострочення виконання зобов`язання чи відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) позовна заява не містить. Також представник відповідача не погоджується із витратами на правничу допомогу у розмірі 25000 грн. вважаючи їх неспівмірними із обставинами справи.
У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та безпідставним. Стверджує, що відповідно до договору
№ 0967600616 кредит з максимальним лімітом 20000 грн. надавався відповідачу окремими частинами (траншами) протягом строку дії договору – 36 календарних місяців із моменту його підписання, а проценти нараховувалися за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути в рамках наданого кредиту (траншу). Крім того в акцепті оферти від 24 грудня 2019 року на отримання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628796433 зазначено, що строк користування кредитом (траншем) становить 30 днів, а строк дії договору 3 роки. Оскільки відповідачем не було виконано взяті зобов`язання зі сплати тіла кредиту та нарахованих процентів у 30-денний строк користування кредитом, тому з 24 січня
2020 року по 14 липня 2021 року проценти за користування кредитом нараховувалися відповідно до загальних умов договору за ставкою 1,75%. 14 липня 2021 року
ТОВ «Інфінанс» відступило право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал», яке продовжувало нараховувати проценти за вказаною процентною ставкою до 3 жовтня 2022 року. Таким чином нарахування процентів здійснювалося протягом строку дії договору, тобто упродовж 3 років. Зазначає, що відповідач, підписавши договір
№ 0967600616, погодилася з його умовами, отже порядок та строк застосування процентних ставок їй були відомі. ОСОБА_1 не надала жодних доказів, які б підтверджували належне виконання нею своїх зобов`язань, отже, нарахування процентів після 23 січня 2020 року здійснювалося правомірно, а доводи відповідача про незаконність їх нарахування після спливу 30-денного строку користування кредитом є необґрунтованими, суперечать фактичним обставинам справи та не підлягають задоволенню. Також представник позивача вважає, що витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. є співмірними зі складністю справи.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та надавала пояснення, які є близькими до обґрунтувань позову. Крім того, зазначила, що сума, заявлена до стягнення, складається із тіла кредиту та процентів, які нараховувалися первісним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал» в межах трирічного строку дії договору, що передбачено договором та № 0967600616 та Правилами надання грошових коштів у позику.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник Наумчук І.П. в судове засідання не з`явилися. До суду від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його та відповідача відсутності.

Процесуальні дії у справі
1 грудня 2025 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області справу передано за підсудністю до Рожищенського районного суду Волинської області.
23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
19 січня 2026 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача.
10 лютого 2026 року ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено.
30 березня 2026 року залишено без руху заяву відповідача про перегляд заочного рішення, подану її представником.
2 квітня 2026 року поновлено строк на подання заяви, прийнято до розгляду заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення суду та призначено судове засідання для її розгляду.
16 квітня 2026 року скасовано заочне рішення і призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
4 жовтня 2019 року ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 уклали договір № 0967600616 (підписаний електронним підписом – одноразовим ідентифікатором 6v7f1r), за умовами якого товариство надало позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п. 1.1). Відповідно
до п. 1.2 договору № 0967600616 кредит надавався у вигляді відновлювальної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору – 36 календарних місяців. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії – 20000 грн. (п. 1.5). Максимальна процентна ставка – 1,75% (п. 1.6) (арк. спр. 26-28). 
24 грудня 2019 року ОСОБА_1 отримала сьомий транш кредиту у розмірі 6500 грн. зі строком користування кредитом 30 днів та процентною ставкою – 1,225% за один день користування кредитом в рамках договору № 0967600616
від 4 жовтня 2019 року, що підтверджується заявкою-анкетою на отримання кредиту (арк. спр. 51), пропозицією надання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети від 24 грудня 2019 року в рамках договору № 0967600616 (арк. спр. 62), акцептом оферти від 24 грудня 2019 року (арк. спр. 63), підписаних електронним підписом 5s2191. 
Підписанням заявки-анкети на отримання кредиту ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» (далі – Правила) (арк. спр. 64-73) та дала згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису, а у акцепті оферти від 24 грудня 2019 року погодилася, що ці правила є невід`ємною частиною договору.
У п. 6.6 Правил зазначено, що товариство строком від двох хвилин до трьох банківських днів з моменту укладення електронного договору надає позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, вказаний позичальником у заявці.
За змістом п. 1.13 договору № 0967600616 передбачено, що у разі надання кредиту відповідними траншами, датою видачі кредиту є перерахування грошових коштів на рахунок позичальника.
Копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 8 вересня 2025 року
№ 4462_25908142728 підтверджено перерахування 24 грудня 2019 року об 11:39 грошових коштів у розмірі 6500 грн. на картку № НОМЕР_1 (номер транзакції в системі iPay.ua – 45298599) (арк. спр. 74).
Реквізити банківської карти № НОМЕР_1 в листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними в заяві-анкеті на отримання кредиту (арк. спр. 51).
Крім того, заявка-анкета ОСОБА_1 на отримання кредиту містить достатні дані щодо особи відповідача, зокрема індивідуальний податковий номер, дату народження, адресу проживання, номер мобільного телефону, реквізити банківської платіжної картки ( НОМЕР_2 ).
Відповідачем не оспорюється укладення із ТОВ «Інфінанс» договору
№ 0967600616 та отримання від зазначеного товариства грошових коштів у розмірі
6500 грн.
Згідно з наданим ТОВ «Інфінанс» розрахунком станом на 14 липня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 0967600616 становила:
6500 грн. за тілом кредиту, 63663,03 грн. – процентами (арк. спр. 76-82).
Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Вердикт Капітал» за договором
№ 0967600616, станом на 10 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становила 121012,28 грн., з яких: 6500 грн. – тіло кредиту, 63666,03 грн. – проценти на дату відступлення права вимоги, 50846,25 грн. – проценти згідно кредитного договору. Проценти нараховувалися з 14 липня 2021 року по 3 жовтня 2022 року включно, відсоткова ставка 1,75% (арк. спр. 8).
У розрахунку, наданому ТОВ «Коллект центр» зазначено, що станом на 22 жовтня 2025 року загальна заборгованість ОСОБА_1 складала 121012,28 грн., з яких: 6500 грн. – тіло кредиту, 114512,28 грн. – проценти, нараховані на дату відступлення права вимоги. Загальна заборгованість, заявлена до стягнення, складає 86091,03 грн. (арк. спр. 9).
ТОВ «Коллект центр» має право на відступлення права вимоги за даним договором будь-кому без згоди на це позичальника (п. 2.3).
14 липня 2021 року ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступає
ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні
ТОВ «Інфінанс» права грошової вимоги до боржників. Про що також був складений акт приймання-передавання реєстру боржників від 14 липня 2021 року (арк. спр. 10-18, 20). 
Згідно з платіжним дорученням від 14 липня 2021 року № М1 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Інфінанс» кошти згідно договору факторингу
від 14 липня 2021 року № 14-07/21 (арк. спр. 19).
Відповідно до додатку № 3 до договору факторингу від 14 липня 2021 року
№ 14-07/21 та витягу з додатку № 3 до цього договору від ТОВ «Інфінанс» до
ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0967600616 на загальну суму 70166,03 грн. (арк. спр. 22-24, 25).
10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект центр» за плату,
а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників. Про що також був складений акт прийому-передачі реєстру божників
від 10 січня 2023 року (арк. спр. 29-39, 42).
З акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року вбачається, що сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, таким чином зобов`язання ТОВ «Коллект центр» перед ТОВ «Вердикт Капітал» припиняються в повному обсязі (в тому числі за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 (арк. спр. 40-41). 
Відповідно до додатку № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 та витягу з додатку № 3 до цього договору від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 0967600616 на загальну суму 121012,28 грн. (арк. спр. 44-46, 47).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Інфінанс»
до ТОВ «Вердикт Капітал» та від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр» за договором № 0967600616. 

Стосовно стягнення заборгованості за договором.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс»
4 жовтня 2019 року уклали договір № 0967600616, в електронній формі. 24 грудня
2019 року в рамках вказаного договору ОСОБА_1 на підставі заявки-анкети, на умовах пропозиції (оферти), акцептованої шляхом підписання електронним підписом, отримала від ТОВ «Інфінанс» кредит в розмірі 6500 грн. зі строком користування 30 днів та процентною ставкою – 1,225% за один день користування кредитом, а також зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування ними. Строк дії договору 3 роки.
24 грудня 2019 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Відповідач ОСОБА_1 визнає факт укладення договору
№ 0967600616, отримання коштів та користування ними.
У підписаному відповідачем договорі № 0967600616 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
У подальшому позивач ТОВ «Коллект центр» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 0967600616, укладеним між
ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .
Відповідач не погоджується з розміром нарахованих процентів поза межами
30-денного строку кредитування. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі
№ 444/9519/12 зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК.
У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 постанови.
Окрім того, в п. 54 постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК.
Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2
ст. 1050 ЦК.
Відповідно до акцепту оферти на отримання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети від 24 грудня 2019 року в рамках договору № 0967600616 сторонами узгоджено строк користування кредитом у розмірі 6500 грн. – 30 днів, з відсотковою ставкою – 1,225% за один день користування кредитом. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2389 грн.
У пункті 8 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом
від 11 травня 2019 року № 11/1 директора ТОВ «Інфінанс», визначено умови зміни/продовження строку дії фінансового кредиту.
Станом на дату закінчення строку користування кредитом, відповідачем не сплачено тіло кредиту та не повернуто процентів за 30 днів користування ним. Матеріали справи не містять доказів про пролонгацію цього договору.
Отже, нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним, а тому проценти в даному випадку нараховуються за 30 днів користування кредитом і складають 2388,75 грн. (6500 грн. * 1,225%*30 днів).
Враховуючи наведене та умови укладеного сторонами договору № 0967600616, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі
8888,75 грн.: 6500 грн. тіла кредиту, 2388,75 грн. процентів.
Нарахування і стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК та висновкам Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК і охоронна норма ч. 2
ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Kоллект Центр» не заявляло вимоги про застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК.
Посилання представника позивача у відповіді на відзив, що оскільки відповідачем не було дотримано виконання вимог щодо повернення позики в 30-денний строк, тому відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії договору, а саме протягом 3 років, відхиляються судом, оскільки спростовуються вищенаведеними обґрунтуваннями.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 249,99 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 10,32%.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Із копій договору про надання правової допомоги від 1 липня 2024 року
№ 01-07/2024 (арк. спр. 55-58), заявки на надання юридичної допомоги від 1 вересня
2025 року № 2803 (арк. спр. 60), витягу з акта № 14 про надання юридичної допомоги
від 30 вересня 2025 року (арк. спр. 61) судом встановлено, що адвокатським об`єднанням надавалася правнича допомога ТОВ «Коллект центр» у цій справі. Така допомога полягала у: наданні усної консультації з вивченням документів (витрачений час 2 год., вартість 4000 грн.), підготовці пропозицій (витрачений час – 3 год., вартість 6000 грн.), складанні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачений час 5 год., вартість 15000 грн. Загальна вартість послуг складає 25000 грн.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і позов задоволено частково, а також зважаючи на позицію сторони відповідача щодо заперечення стягнення витрат на правничу допомогу, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 5000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в 

Позовну заяву ТОВ «Коллект центр» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0967600616: 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень тіла кредиту, 2388 (дві тисячі триста вісімдесят вісім) гривень
75 (сімдесят п`ять) копійок процентів, а також 249 (двісті сорок дев`ять) гривень
99 (дев`яносто дев`ять) копійок судового збору та 5000 (п`ять) тисяч гривень витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення: 15 травня 2026 року.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, ідентифікаційний код юридичної особи 44276926).
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Суддя:          В.Б. Требик