Справа № 349/664/26 
Провадження № 2/349/642/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
26 червня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області
у складі судді   Могили Р.Г.
за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданн за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 прозбільшення розміру аліментів на дитину, 

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 
У травні 2026 року адвокат Падучак І.І. від імені ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину .
Позов обгрунтований тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . На підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року з відповідача щомісячно стягуються аліменти на сина в розмірі 1 500,00 грн. 
З моменту ухвалення рішення минуло більше восьми років і за цей час відбулися істотні зміни в матеріальному становищі сторін, а також в потребах дитини. Син навчається в школі, а тому зросли витрати на його утримання, зокрема, на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття, забезпечення належного його харчування та медичного обслуговування.
Батько дитини фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає належної матеріальної допомоги.
Зазначає, що місце роботи відповідача та його доходи їй не відомі.
Враховуючи потреби дитини, зростання цін, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2026 року визначено в сумі 3 512,00 грн , позивачка просила збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення з 1 500,00 грн на 1/4 частку від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Відповідач ОСОБА_2 не подав відзиву на позовну заяву.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін .
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Падучак І.І. подала заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, просила позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 12 травня 2026 року №02-28/1479.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, судові повістки про виклик повернуто до суду з відміткою " адресат відсутній ".
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився повторно, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст.223,280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Фактичні обставини справи
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 28 листопада 2017 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований 28 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис за № 79. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінено прізвище на ОСОБА_5 . Малолітнього сина ОСОБА_6 залишено проживати з мамою ( а.с.12-13). 
Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року в справі №349/120/18 присуджено щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ( а.с.14-15). 
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для зміни та збільшення розміру аліментів на дитину, який був визначений за рішенням суду.
Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини визначає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За загальним правилом, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі статтями 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі №545/3115/19 , від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18, від 22 серпня 2022 року у справі №712/6313/21, та інших.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З моменту ухвалення рішення 19 лютого 2018 року в справі № 349/120/18 про щомісячне стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , в розмірі 1 500,00 грн, потреби дитини істотно зросли. Встановлена раніше сума наразі є недостатньою для забезпечення належних умов життя, розвитку та харчування дитини з огляду на зміну економічної ситуації в країні, підвищення цін на товари першої необхідності та збільшення витрат у зв`язку з віком дитини, що вказує на погіршення матеріального становища матері, враховуючи, що дитина після розлучення проживає з нею. 
Суд також враховує, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків, а не лише на матір, з якою вона проживає. Натомість існуючий розмір аліментів створює дисбаланс у виконанні цього обов`язку, оскільки основний тягар утримання фактично несе мати.
Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та норми права, суд дійшов висновку, що розмір присуджених аліментів необхідно змінити, а новий, збільшений розмір аліментів визначити в розмірі 1/4 ( однієї чверті ) від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме засадам справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини.
Щодо питання розподілу судових витрат
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.    Керуючись ст.ст.141, 263-265, 280-284 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 прозбільшення розміру аліментів на дитину задовольнити повністю.
Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 ( однієї чверті ) його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів у збільшеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданому на виконання рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року в справі №349/120/18.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн із зарахуванням на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 01 липня 2026 року.

Суддя           Р.Г. Могила