ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 160/10168/25
адміністративне провадження № К/990/42874/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 160/10168/25
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дяченко Олексій Володимирович,
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року (колегія суддів у складі: судді-доповідача Чередниченка В.Є., суддів Шальєвої В.А., Іванова С.М.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - В/ч НОМЕР_1 , відповідач), у якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період із 01.12.2015 до 21.03.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період із 01.12.2015 до 17.03.2017, виплаченої 21.03.2025 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі № 160/18449/24;
1.2. зобов`язати В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період із 01.12.2015 до 21.03.2025 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період із 01.12.2015 до 17.03.2017, виплаченої 21.03.2025 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі № 160/18449/24.
2. Позовну заяву обґрунтовано тим, що на виконання судового рішення відповідач сплатив позивачеві кошти, однак виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не здійснив.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі №160/18449/24 зобов`язано В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 до 17.03.2017 із застосуванням січня 2008 року місяцем обчислення індексу споживчих цін та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
4. Згідно з випискою від 21.03.2025 № Н14НСІ9ВК35NВНІ4 відповідач виплатив позивачу на виконання зазначеного рішення суду 39764,41 грн.
5. Виплату компенсації втрати частини доходів громадян при цьому не здійснено.
6. Уважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій і мотиви їх ухвалення
7. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 позов задоволено:
7.1. визнано протиправною бездіяльність В/ч НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо суми 39764,41 грн, виплаченої 21.03.2025;
7.2. зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо суми 39764,41 грн, виплаченої 21.03.2025.
8. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватися в місяці, у якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати») і не потребує оформлення відмови окремим актом.
9. У зв`язку з цим суд першої інстанції зауважив, що в цій справі не має визначального значення, чи здійснив відповідач відмову у виплаті позивачу спірної компенсації, оскільки така виплата є імперативним обов`язком відповідача, який має встановлений порядок виконання. Виплативши позивачу заборгованість, відповідач у силу закону та незалежно від подання позивачем окремої заяви з цього приводу мав обов`язок в тому ж місяці здійснити виплату позивачу відповідної компенсації. Проте доказів виплати такої компенсації немає.
10. За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог за змістом, однак узгодив їх із вимогами законодавства та в спосіб, що забезпечить ефективний захист прав позивача.
11. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу відповідача задоволено, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 в справі № 160/10168/25 скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено повністю.
12. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки виплату позивачу індексації грошового забезпечення 39764,41 грн здійснено 21.03.2025, тобто в межах місячного строку після отримання 27.02.2025 відповідачем постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі № 160/18449/24, то така виплата відбулася з дотриманням пункту 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260), у зв`язку з чим вважав позов таким, що не підлягає задоволенню.
Короткий зміст й обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у суді касаційної інстанції
13. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дяченко О.В., просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2025 та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025.
14. Підставою перегляду оскаржуваного судового рішення скаржник указує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував норми статей 1-3 Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 14.05.2020 в справі № 816/379/16, від 30.09.2020 в справі № 280/676/19, від 13.09.2021 в справі № 639/3140/17 та від 15.10.2020 в справі № 240/11882/19.
15. На переконання позивача, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
16. Як випливає зі змісту касаційної скарги, позивач уважає, що має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з моменту порушення строку виплати індексації грошового забезпечення, що встановлено судовим рішенням у справі № 160/18449/24, по дату фактичної виплати заборгованості з індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду по справі № 160/18449/24.
17. Ухвалою Верховного Суду від 03.11.2025 відкрито касаційне провадження за скаргою позивача.
18. В/ч 1498 подала відзив на касаційну скаргу, у якому наводить доводи про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у справі, оскільки виплата індексації на виконання рішення суду у справі № 160/18449/24 відбулася в межах місячного строку після отримання відповідачем постанови суду апеляційної інстанції, що відповідає вимогам пункту 8 розділу І Порядку 260.
19. Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2026 закінчено підготовчі дії в справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Оцінка Верховним Судом висновків суду, рішення якого є предметом перегляду, та аргументів учасників справи
20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
22. Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
23. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
24. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
25. Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
26. Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
27. З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
28. Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
29. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
30. Згідно з пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
32. Верховний Суд нагадує, що, згідно з положеннями статті 341 КАС України, як суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
33. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
34. Спірні правовідносини в цій справі виникли щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період із 01.12.2015 до 17.03.2017.
35. Суд апеляційної інстанції вважав, що позивач не має права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, оскільки відповідач на виконання рішення суду у справі № 160/18449/24 виплатив позивачу 39764,41 грн 21.03.2025, тобто в межах місячного строку з дня отримання відповідачем постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі № 160/18449/24 (27.02.2025), то така виплата відбулася з дотриманням пункту 8 розділу І Порядку № 260.
36. Позивач не погоджується з позицією суду апеляційної інстанцій та наполягає, що компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення підлягає нарахуванню з 01.12.2015 (дата невиплати індексації грошового забезпечення) по 21.03.2023 (дата її фактичної виплати).
37. Касаційне провадження в цій справі відкрито на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, з огляду на доводи позивача про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14.05.2020 в справі № 816/379/16, від 30.09.2020 в справі № 280/676/19, від 13.09.2021 в справі № 639/3140/17 та від 15.10.2020 в справі № 240/11882/19.
38. Перевіривши доводи касаційної скарги та враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 КАС України, а також оцінюючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.
39. Верховний Суд неодноразово, зокрема в постановах від 13.01.2020 в справі № 803/203/17, від 14.05.2020 у справі № 816/379/16, від 30.09.2020 у справі № 280/676/19, від 15.10.2020 в справі № 240/11882/19, від 29.04.2021 в справі № 240/6583/20, від 05.07.2022 в справі № 420/7633/20, від 29.03.2023 в справі № 120/9475/21-а, від 12.09.2024 в справах № 400/5837/23, № 240/18489/23, від 10.10.2024 в справі № 280/5397/19, від 18.12.2024 в справі № 755/15005/23 та багатьох інших, досліджував питання правової природи компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та умов її здійснення.
40. В указаних постановах Верховний Суд зазначав, що основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.
41. Тобто компенсація за порушення строків виплати доходу виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата, індексація тощо) особи (працівника) з вини відповідача (роботодавця) не нараховувався, своєчасно не виплачувався, і через це особа зазнала втрат.
42. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи й пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари і послуги.
43. Дія норм Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку № 159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
44. Виплата компенсації втрати частини доходів проводиться незалежно від порядку і підстав їх (доходів) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
45. Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.
46. У справі встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 в справі № 160/18449/24 зобов`язано В/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 до 17.03.2017 із застосуванням січня 2008 року місяцем обчислення індексу споживчих цін та з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
47. Згідно з випискою від 21.03.2025 № Н14НСІ9ВК35NВНІ4 відповідач виплатив позивачу на виконання зазначеного рішення суду 39764,41 грн.
48. Отже, індексацію грошового забезпечення за вказаним судовим рішенням відповідач виплатив ОСОБА_1 21.03.2025. Водночас нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 21.03.2025 відповідач не здійснив.
49. Слід зазначити, що питання визначення дати, із якої підлягає нарахуванню компенсація втрати частини доходів, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», було предметом касаційного перегляду в постановах Верховного Суду від 09.08.2022 у справі № 460/4765/20, від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі № 640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі № 420/7633/20.
50. У постановах від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі № 640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі № 420/7633/20 Верховний Суд виходив з того, що право особи на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати виникає з моменту фактичного порушення строку виплати доходу. Тобто така компенсація підлягає нарахуванню за весь період невиплати відповідного доходу.
51. Аналогічний підхід Верховний Суд застосував у постанові від 24.01.2025 у справі № 380/1607/24, зазначивши, що право на компенсацію втрати частини доходу в особи пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати. Компенсація, передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і Порядком № 159, виплачується саме у разі порушення строків виплати доходу, а не у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі судового рішення, несвоєчасного виконання рішення суду тощо.
52. З огляду на наведені висновки Верховного Суду, суд апеляційної інстанцій у цій справі № 160/10168/25, з урахуванням наявності факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.12.2015, дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача права на отримання компенсації втрати частини грошових доходів, оскільки безпідставно вважав, що право позивача на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати виникало після здійснення виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі № 160/18449/24, а не з моменту фактичного порушення строку виплати індексацій грошового забезпечення.
53. Отже, суд апеляційної інстанції не врахував моменту/періоду неправомірної невиплати відповідачем позивачу індексації грошового забезпечення, установлений рішенням суду у справі № 160/18449/24, а також проігнорував факт, що невиплата індексації грошового забезпечення позивачу тривала з 01.12.2015 до 21.03.2025, а не з 27.02.2025 (дати отримання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі № 160/18449/24).
54. За наведених обставин доводи касаційної скарги за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України були підтверджені під час касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції в цій справі.
55. Водночас суд апеляційної інстанції не врахував правової позиції Верховного Суду, висловленої в подібних правовідносинах, не встановив фактичних обставин, які мають значення для справи, що призвело до помилкових висновків про відсутність у позивача права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
56. З огляду на зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають установленню й лежать в основі позовних вимог і заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
57.  Оскільки суд апеляційної інстанції не вжив усіх визначених законом заходів та не встановив фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, Верховний Суд уважає його висновки передчасними.
58. За правилами частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і скерування справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані в справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
59. Справа скеровується до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа скеровується до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
60. З огляду на положення частини другої статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню зі скеруванням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
61. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмета доказування в цій справі, надати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам й ухвалити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
62. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Дяченко Олексій Володимирович, задовольнити частково.
2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2025 року скасувати, а справу № 160/10168/25 скерувати на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов