УХВАЛА

10 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 523/4070/17

провадження № 61-7004ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 198 645,97 дол. США.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 10 642 867,96 грн пені, нарахованої за прострочку погашення основного боргу та процентів, згідно розрахунків, в тому числі:
-строкова заборгованість за процентами - 8 301,62 дол. США;
-прострочена заборгованість за процентами - 190 344,35 дол. США;
-пеня за несвоєчасне погашення основного боргу - 281 591,07 дол. США;
-пеня за несвоєчасне погашення процентів - 113 927,66 дол. США.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» витрати понесені за сплату страхових платежів - 14 370 грн.
Вирішено питання стягнення судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про залучення до участі у справі у якості правонаступника задоволено.
Залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».

У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду 
від 21 квітня 2026 року. у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку, задовольняючи клопотання про залучення до участі правонаступника позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів переходу права вимог 
від банку до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» за договорами добровільного страхування майна фізичних осіб, укладених 09 червня 2016 року за N? 0216иг6о та від 28 листопада 2017 року N? 5300/218/4781, за якими банк оплачував страхові платежі по 7 185,00 грн відповідно, і які були стягнуті з відповідача.

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

З огляду на ці норми права, зокрема, пункти 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Задовольняючи клопотання про залучення до участі у справі правонаступника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», апеляційний суд керувався тим, що 26 листопада 2025 року між зазначеними вище юридичними особами було укладено Договір №0026800/1/261125 про відступлення прав вимоги, де міститься реєстр правочинів.
Права вимоги відступалися за такими правочинами між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 : кредитний договір від 27 грудня 2006 року № 6306С28; іпотечний договір № 6306Z168 (реєстровий №20116) від 27 грудня 2006 року; Іпотечний договір від 27 грудня 
2006 року № 6306Z169.
Суд також констатував факт відступлення відповідно до платіжної інструкції 
від 19 листопада 2025 року №497 про оплату за лот №5ПВ-2, зг. Протоколу ел. Торгів №NLD001-UA-20251023-61724.

Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду.

У частинах першій, другій, п`ятій статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» навело достатні аргументи і надало суду апеляційної інстанції належні докази на підтвердження правонаступництва, суд правомірно задовольнив клопотання. 

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими та зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, а також до необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи
Верховний Суд погоджується з висновками, викладеними у оскаржуваних судових рішеннях.

Правильне застосування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись частинами третьою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2026 року за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник