Справа № 462/1377/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

18 червня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого судді Боровкова Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Представник позивача через систему «Електронний суд» скерувала до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22030000224325 від 18.11.2019 року в розмірі 18260,07 грн., з яких: 13599,58 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 172,49 грн. – заборгованість по відсотках, 4488 грн. –заборгованість по комісії, а також, судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу - 3500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22030000224325, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13600 грн, строком до 18.11.2020 року. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 18260,07 грн., яка складається з: 13599,58 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 172,49 грн. – заборгованість по відсотках, 4488 грн. –заборгованість по комісії. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/21, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив права вимоги до відповідача за кредитним договором № 22030000224325 від 18.11.2019 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, заборгованість не сплачує. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
30.03.2026 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.
Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги статей 279,280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 22030000224325 /а.с.52/.
Вказаний кредитний договір містить підпис відповідача ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останньому достовірно було відомо про умови кредитування та зобов`язання, які на нього покладені кредитним договором.
Відповідно до п.1.2 договору, загальний розмір кредиту становить 13600 грн. на споживчі цілі. Дата остаточного повернення кредиту 18.11.2020 року. Щомісячна комісія за управління кредитом: з 18.11.2019 року по 17.03.2020 року – 5% від суми кредиту, з 18.03.2020 року по 17.06.2020 року – 4% від суми кредиту, з 18.06.2020 року по 17.09.2020 року – 3% від суми кредиту. Процентна ставка є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість у розмірі 0,001% річних, на просточену заборгованість за кредитом 56,0% річних.
В пункті 2.1 Договору зазначено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів.
Відповідно до п.3.1 Договору, цей договір набуває чинності змоменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.
АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за договором виконало, а саме надало ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 13600 грн, що підтверджується випискою по особовим рахункам відповідача ОСОБА_1 /а.с.8-30/.
Як убачається з розрахунку забогованості за кредитним договором № 22030000224325 від 18.11.2019 року, відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 14.12.2021 року у позичальника утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 18260,07 грн., з яких: 13599,58 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 172,49 грн. – заборгованість по відсотках, 4488 грн. –заборгованість по комісії /а.с.58-59/.
15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/21, відповідно до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 22030000224325 від 18.11.2019 року на користь ТОВ «Цикл Фінанс» /а.с.36-39/.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18260,07 грн. /а.с.32/.
05.06.2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» на адресу відповідача направлено письмову вимогу про відступлення права вимоги за кредитним договором № 22030000224325 від 18.11.2019 року до ТОВ «Цикл Фінанс», та про необхідність погашення заборгованості перед стягувачем у розмірі 18260,07 грн. /а.с.49/.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, така, у загальному розмірі, станом на 14.12.2021 року складає 18260,07 грн, з яких: 13599,58 грн. – заборгованість по тілу кредиту; 172,49 грн. – заборгованість по відсотках, 4488 грн. –заборгованість по комісії.
Однак, суд приходить до переконання, що нарахування позивачем комісії у розмірі 4488 грн. по кредитному договору № 22030000224325 від 18.11.2019 року не відповідає вимогам законодавства.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) та постанові Верховного Суду від 15.03.2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) зазначивши, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування».
Отже, положення укладених між сторонами кредитних договорів щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними.
Відповідно до частину 2 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною, викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01 квітня 2020 р. у справі №583/3343/19 ( провадження №61-22778св 19), а у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідачем, всупереч вимогам частини 1 статті 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасно виконання зобов`язань за кредитним договором та відсутності заборгованості перед позивачем за цим договором.
Оскільки кошти фактично отримані відповідачем у добровільному порядку позивачу не повернуті, а будь-яких доказів, які б підтверджували повернення коштів у вказаному розмірі та спростовували наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості відповідачем не надано, а відтак вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13599,58 грн. та процентами в розмірі 172,49 грн. і тому позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову ТзОВ «Цикл Фінанс» сплачено 2662,40 грн. судового збору /а.с.48/.
Беручи до уваги, що позовні вимоги в розмірі 18260,07 грн. були задоволені частково на суму 13772,07 грн., що становить 75% від ціни позову, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді в сумі 1997 грн., тобто, пропорційно до задоволених позовних вимог (2662,40 грн. : 100% х 75% = 1997 грн).
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які понесені у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн., то суд зазначає наступне.
З матеріалів справи убачається, що 25.08.2025 року між адвокатом Гулієвою С.А. та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір про надання правової допомоги №43453613/1 за умовами якого адвокат прийняла на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах договору / а.с. 33-35/.
Окрім цього, 26.01.2026 року між адвокатом ОСОБА_2 та ТзОВ «Цикл Фінанс» укладено додаткову угоду №22030000224325 до Договору про надання правової допомоги №43453613/1 від 25.08.2025 року, за умовами якого адвокат прийняла на себе зобов`язання здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 /а.с. 43/.
Згідно з Актом про надання юридичної допомоги від 26.01.2026 року адвокатом Гулієвою С.А., загальна вартість юридичних послуг становить 3500 грн (правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій – 500 грн, складання позовної заяви – 2500 грн, формування додатків до позовної заяви – 500 грн) /а.с. 7/.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність, керуючись принципом законності, співмірності та справедливості вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
Керуючись статтями 81,89,141,263-265,280-284 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22030000224325від 18.11.2019 року у розмірі 13772 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 07 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1997 грн. та 3500 грн. витрат на правову допомогу. 
У решті вимог позову – відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8)
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя: 
Оригінал рішення.