Справа № 487/3462/26 
Провадження № 3/487/693/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: Поліщук І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
за ст.124,122-4 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
21.04.2026 року о 17 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2410» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Рюміна в районі будинку 15 у м.Миколаєві, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1, 2.10 «а» ПДР України, був неуважний, не врахував дорожньою обстановку, не впевнився в безпеці свого руху, не обрав безпечний боковий інтервал, в наслідок чого допустив бокове контакутвання з припаркованим транспортним засобом «Volkswagen CC» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 перебувала поза межами транспортного засобу.
Після чого місце пригоди залишив. 
В результаті дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП визнав в повному обсязі. 
Провину у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП не визнав. 
Зазначив, що у вказані у протоколах дату та час рухався по вул.Рюміна в напрямку пр-ту. Центрального у м.Миколаєві. 
З правовї сторони по ходу його руху, з двору раптово виїхав автомобіль та здійснивши поворот наліво поїхав по вул.Рюміна.
Даний автомобіль створив для нього аварійно небезпечну обстановку та для уникнення ДТП він був змушений змінити траєкторію руху вправо.
Стверджував, що не відчув контактування його автомобілю з припаркованим біля краю проїжджої частини автомобілем «Volkswagen CC».
В подальшому здійснив висадку пасажира перед пр-том. Центральним та поїхав у мікрорайон Варварівка на СТО, для здійснення ремонтних робіт автомобіля.
Після чого рухався в напрямку с.Надбузьке та був зупиненй працівниками поліції, які і повідомили йому про факт ДТП. Після чого вони прослідували до місця ДТП, де і було складено протоколи. 
Вказав, що на його автомобілі були ледь видимі пошкодження, а саме потертість фарби справа на ділянці від середини передніх до середини задніх дверей.
На транспортному засобі «Volkswagen CC» наявне пошкодження переднього лівого крила у вигляді слідів фарби його автомобіля, подряпини та вм`ятини відсутні.
Таким чином, вважав, що в його діях відсутній умисел направлений на свідоме залишення місця ДТП, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.
Просив рішення у справі прийняти у відповідності до вимог закону та призначити мінімальне адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 2.3 «Б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 10.1. ПДР України, передбачено що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху..
Згідно п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Пунктом 2.10 «а» ПДР України, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. 

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1, 2.10 «а» ПДР України.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення п.2.10 «а» ПДР України та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони повністю спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів по справі, а саме:протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№646698 від 21.04.2026 року, ЕПР1№646712 від 21.04.2026 року; схемою місця дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 21.04.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 21.04.2026 року.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.124 КпроАП України, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; та ст. 122-4 КпроАП України, а саме залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не порушив п.п. 2.10 «а» ПДР України, оскільки не усвідомив факту скоєння ДТП, так як не відчув контактування його транспортного засобу з транспортним засобом «Volkswagen CC» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , суд вважає неспроможними, враховуючи встановлені обставнини справи.
Як встановлено судом та не спростовувалося ОСОБА_1 контактування транспортних засобів відбулося в наслідок недотримання ним безпечного бокового інтервалу при зміні напрямку руху.
Так ОСОБА_1 зазначив, що рухаючись по вул.Рюміна у напрямку пр-ту.Центрального, був змушений змінити траєкторію руху з незначним зміщенням вправо, внаслідок чого і допустив контактування з припаркованим транспортним засобом «Volkswagen CC», момент якого не відчув.
У свою чергу з долученого ОСОБА_1 фотознімку транспортного засобу «Volkswagen CC», вбачається, що площа потертості лакофарбового покриття є досить об`ємною, що може свідчити про те що контакт транспортних засобів був значним. У свою чергу розміщення потертостей як на боковій так і частково передній частині крила та бампера транспортного засобу, свідчить про те що маневр автомобіля «ГАЗ 2410» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був не просто зміщенням траєкторії руху вправо, а здійсненням перестроювання зі смуги руху у смугу для паркування під бортовим каменем.
Одночасно слід зазначити, що зі слів ОСОБА_1 , на його транспортному засобі наявний слід потертості на ділянці від середнини передніх до середини задніх дверцят, що також свідчить про тривалість контактування та об`єктивно спростовує твердження водія про те, що він не відчув момент зіткнення траснпортних засобів.
У свою чергу механізм розвитку ДТП, яка відбулася в момент коли ОСОБА_1 намагався здійснити перестроювання для здійснення паркування, узгоджуються з його письмовими поясненнями наданими 21.04.2026 року, у яких він зазначав, що рухаючись по вул.Рюміна та під`їжджаючи до перехрестя, здійснив паркування та висадив пассажира, не помітивши що допустив контактування з іншим транспортним засобом, поїхав далі.
Слід також відмітити, що у письмових поясненнях ОСОБА_1 не зазначав про наявність транспортного засобу, який створив для нього аварійно небезпечну обстановку. 

При вирішенні питання про застосування адміністративного стягнення, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, характер та обставини вчинених правопорушень, приймаючи до уваги, що санкцією ст. 122-4 КУпАП, передбачено стягнення, більш суворе, ніж стягнення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції статті 122-4 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, для попередження вчинення ним адмінінстративних правопорушень та згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 278, 280, 283, 284 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративних правопорушеннь передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. (Отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, ЄДРПОУ 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок UA438999980313010149000014001, Код класифікації доходів бюджету 21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106; Призначення платежу: 101; РНОКПП; Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави, за постановою №487/3462/26.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.
Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: І.О.Притуляк