Справа № 953/3312/26
н/п 2/953/2638/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 травня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Демченко С.В.,
секретар судового засідання – Тюльпа Я.Д.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:

19 березня 2026 року представник ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” Король В.А., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, № 8104726, № 7712219 у загальному розмірі 78 204,37 грн, а також сплачений позивачем судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 червня 2025 між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 19382-06/2025. 25 листопада 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” укладений договір факторингу № 25112025, за умовами якого ТОВ «Стар файненс груп» передало ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” прийняло належні ТОВ «Стар файненс груп» вимоги до боржників, які зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21 560 грн, з яких: 7 000 грн – сума заборгованості за основою сумою боргу, 4 410 грн – сума заборгованості за відсотками, 10 150 грн – заборгованість за штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25 листопада 2025 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 19382-06/2025 у розмірі 21 560 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
17 травня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 39890-05/2025. 25 листопада 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” укладений договір факторингу № 25112025, за умовами якого ТОВ «Стар файненс груп» передало ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” прийняло належні ТОВ «Стар файненс груп» вимоги до боржників, які зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року, ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 13 457,12 грн, з яких: 4 789,06 грн – сума заборгованості за основою сумою боргу, 1 939,50 грн – сума заборгованості за відсотками, 6 728,56 грн – заборгованість за штрафами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 25 листопада 2025 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 39890-05/2025 у розмірі 13 457,12 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
17 травня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 8104726. Кредитний договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Підписанням вказаного договору позичальник підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. 24 листопада 2025 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” укладений договір факторингу № 24112025, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників. Згідно з Реєстром прав вимоги до договору факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 року ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21 495 грн, з яких: 6 875 грн – сума заборгованості за основою сумою боргу, 7 620 грн – сума заборгованості за комісіями за обслуговування кредиту, 7 000 грн – сума заборгованості за неустойкою. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2025 року позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 8104726 у розмірі 21 495 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
30 червня 2025 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 7712219. 26 серпня 2025 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” укладений договір факторингу № 26082025, за умовами якого ТОВ «Сіроко фінанс» передало ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” прийняло належні ТОВ «Сіроко фінанс» вимоги до боржників, які зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 від 24 жовтня 2025 року до договору факторингу № 26082025 від 26 серпня 2025 року, ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 21 692,25 грн, з яких: 7 500 грн – сума заборгованості за основою сумою боргу, 13 125 грн – сума заборгованості за пенею, 1 067,25 грн – сума заборгованості за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. З урахуванням викладеного відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 7712219 у розмірі 21 692,25 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Король В.А. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 31 березня 2026 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що 09 червня 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту № 19382-06/2025.
Положеннями п. 1.1 Договору встановлено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.2 Договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту – 09 червня 2025 року. Наданий кредит клієнт зобовязаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту – 06 жовтня 2025 року.
Згідно з п. 1.4 Договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти у розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту у сумі 700 грн.
За змістом п. 1.6 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. 
Відповідно до п. 5.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору. 
Згідно з п. 7.1 Договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п. 1.2 цього договору. 
Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом Y574.
До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту, в якому зокрема зазначено: тип кредиту –кредит, сума/ліміт кредиту – 7 000 грн, строк кредитування – 120 днів, мета отримання кредиту – на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту –безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту, процентна ставка, відсотків річних – 0,90 % в день, що становить 328,50 % річних, тип процентної ставки – фіксована.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 09 червня 2025 року електронним підписом W826.
Як вбачається з листа генерального директора ТОВ «УПР» Веліканова Є. 09 червня 2025 року о 02 годині 10 хвилин на підставі договору, укладеного між ТОВ «УПР» та ТОВ «Стар файненс груп» на переказ коштів ФК-П-2022/02-3, були перераховані грошові кошти у розмірі 7 000 грн, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції iPay.ua – 767004771, призначення платежу: зарахування 7 000 грн на картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 19382-06/2025 від 09 червня 2025 року, заборгованість відповідача за період з 09 червня 2025 року по 25 листопада 2025 року становить 21 560 грн.
17 травня 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту № 39890-05/2025.
Положеннями п. 1.1 Договору встановлено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 1.2 Договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту – 17 травня 2025 року. Наданий кредит клієнт зобовязаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту – 13 вересня 2025 року.
Згідно з п. 1.4 Договору, за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту у сумі 670 грн.
За змістом п. 1.6 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. 
Відповідно до п. 5.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору. 
Згідно з п. 7.1 Договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку вказаного в п. 1.2 цього договору. 
Зазначений договір підписаний відповідачкою електронним підписом Y439.
До матеріалів справи долучений паспорт споживчого кредиту, в якому зокрема зазначено: тип кредиту – кредит, сума/ліміт кредиту – 6 700 грн, строк кредитування – 120 днів, мета отримання кредиту – на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб та строк надання кредиту –безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту, процентна ставка, відсотків річних – 0,90 % в день, що становить 328,50 % річних, тип процентної ставки – фіксована.
Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 17 травня 2025 року електронним підписом W262.
Як вбачається з листа генерального директора ТОВ «УПР» Веліканова Є. 17 травня 2025 року о 03 годині 20 хвилин на підставі договору, укладеного між ТОВ «УПР» та ТОВ «Стар файненс груп» на переказ коштів ФК-П-2022/02-3, були перераховані грошові кошти у розмірі 6 700 грн, маска картки № НОМЕР_1 , номер транзакції iPay.ua – 743641308, призначення платежу: зарахування 6 700 грн на картку № НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 39890-05/2025 від 17 травня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за період з 17 травня 2025 року по 25 листопада 2025 року становить 13 457,12 грн.
25 листопада 2025 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 25112025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Зі змісту акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло, а ТОВ «Стар файненс груп» передало на виконання умов договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року право вимоги заборгованості до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає. 
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 19382-06/2025 у розмірі 21 560 грн, з яких: 7 000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 4 410 грн - заборгованість за відсотками, заборгованість за штрафами – 10 150 грн.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25112025 від 25 листопада 2025 року ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 39890-05/2025 у розмірі 13 457,12 грн, з яких: 4 789,06 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1 939,50 грн - заборгованість за відсотками, заборгованість за штрафами – 6 728,56 грн.
17 травня 2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 8104726.
Відповідно до п.1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом.
Як убачається з умов п. 1.2 - 1.5 Розділу 1 кредитного договору, сума кредиту становить 7 000 грн; кредит надається строком на 345 днів з 17.05.2025, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 27.04.2026, комісія за надання кредиту: 875 грн, яка нараховується за ставкою 12.50 відсотків від суми кредиту одноразово.
Умовами п. 2.1 кредитного договору встановлено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Умови кредитування, серед іншого, відображені й в паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору № 8104726 від 17 травня 2025 року, сторони погодили графік розрахунків, зокрема дати платежів, суми кредиту, проценти за користування кредитом.
До матеріалів справи долучена заява відповідача на отримання кредиту № 8104726 від 17 травня 2025 року, в якій він просив надати йому кредит у розмірі 7 000 грн для задоволення особистих потреб, строком на 345 днів.
Відповідно до платіжного доручення № 153818779 від 17 травня 2025 року, платник ТОВ «Мілоан» через ПриватБанк перерахувало ОСОБА_1 на банківську картку «MASTERCARD» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7 000 грн із зазначенням платежу: кошти згідно з договором 8104726.
24 листопада 2025 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 24112025.
Відповідно до п.п.1.1. Договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Положеннями п.п.1.2. Договору встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників відповідно до додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
З акту прийому-передачі реєстру боржників від 24 листопада 2025 року за договором факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників у кількості 3106, після чого з урахуванням п.1.2 договору факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24112025 від 24 листопада 2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 8104726 в сумі 21 495 грн, з яких: 7 000 грн - заборгованість за основою сумою боргу; 7620 – заборгованість за комісією, 7 000 грн - заборгованість за неустойкою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним..
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, № 8104726, містять основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування.
У вказаних кредитних договорах сторони погодили суму договору, строк дії договору, процентну ставку за користування позикою.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи кредитних договорів, такі договори підписані відповідачем електронним підписом.
За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем з ТОВ «Стар файненс груп» кредитних договорів № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, з ТОВ «Мілоан» - № 8104726.
ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами виконали в повному обсязі, а саме - надали відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором.
За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права грошової вимоги ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «Мілоан» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового стягнення з відповідача заборгованості, а саме: за кредитним договором № 19382-06/2025 у розмірі 11 410 грн ( 7 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 4 410 грн – заборгованість за відсотками); за кредитним договором № 39890-05/2025 у розмірі 6 728,56 грн (4 789, 06 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1 939, 50 грн – заборгованість за відсотками); за кредитним договором № 8104726 у розмірі 6785 грн (6 785 грн - заборгованість за основною сумою боргу), що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.
Водночас суд вважає, що вимоги позивача у частині стягнення з відповідача штрафів та неустойки за кредитними договорами № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, № 8104726 не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон).
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки штрафи та неустойка за кредитними договорами № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, № 8104726 нараховані у період дії воєнного стану, то відповідач звільняється від обов`язку їх сплати на користь позивача.
Також суд встановив, що вимоги ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” у частині стягнення з відповідача за кредитним договором № 8104726 від 17 травня 2025 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, заборгованості за комісіями за обслуговування кредиту у розмірі 7 620 грн не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ЄАПБ» вказувало, що на підставі договору факторингу № 24112025 до товариства перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 8104726 від 17 травня 2025 року у розмірі 21 495 грн, з яких: 6 875 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 620 грн - сума заборгованості за комісіями; 7 000 грн - сума заборгованості за неустойкою. 
Разом з тим, умови договору про сплату комісії за розрахунково-касове обслуговування є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними.
Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості за комісіями у розмірі 7 620 грн.
Окрім того, ТОВ “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заявило вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 7712219, укладеним 30 червня 2025 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 , у розмірі 21 692,25.
При цьому в якості доказів до матеріалів позовної заяви позивач додав договір позики № 344942, укладений 26 січня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_2 .
При цьому договір позики № 7712219, укладений 30 червня 2025 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 , на який позивач посилається як на підставу заявлених позовних вимог, до матеріалів справи не додано.
Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування між сторонами зобов`язань за договором позики № 7712219, який зазначений у позовній заяві.
За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 3328 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1 064 грн 29 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” заборгованість за кредитними договорами № 19382-06/2025, № 39890-05/2025, №8104726 у загальному розмірі 25 013 (двадцять п`ять тисяч тринадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів” судовий збір у розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 69 шістдесят дев`ять) копійок.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині – відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Європейська агенція з повернення боргів”, код ЄДРПОУ: 35625014, юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 28 травня 2026 року.
Суддя С.В. Демченко