Справа № 355/644/26 
Провадження № 2/355/852/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі судді Цирулевської М. В., 
за участю секретаря судового засідання Старенької С. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка позовну заяву Закарія ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
24 березня 2026 року до Баришівського районного суду Київської області надійшла позовна заява  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 березня 2026 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.
З метою визначення територіальної підсудності справи судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки. З відповіді № 2513474 від 25.03.2026 вбачається, що дані щодо відповідачки не встановлені. В подальшому направлено запит до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби України в м .Києві та Київській області. Згідно із відповіддю означеного органу державної влади, отриманої судом 14.04.2026, встановлені дані щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, що відноситься до територіальної юрисдикції Баришівського районного суду Київської області.
У поданій позовній заяві позивач,  ОСОБА_3 , просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, ОСОБА_2 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 травня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, за актовим записом №58, зареєстровано шлюб з відповідачем  ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох дітей: Закарія Мохамед ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Закарія Мохамед ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружні стосунки між ними припинені, сторони не ведуть спільне господарство та не проживають разом. Причиною розпаду сім`ї позивач зазначає різний склад характеру, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. На розірванні шлюбу наполягає, без надання строку на примирення, остільки сім`ї не існує, а подальше формальне збереження суперечитиме їх інтересам.
У позовній заяві  ОСОБА_3 просить розгляд справи проводити у його відсутність.
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.04.2026 відкрито провадження у цій цивільній справі, постановлено здійснювати розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначено на 18.05.2026 (а.с. 12-13).
В судове засідання позивач не з`явився, за змістом позовної заяви просив провести розгляд справи без його участі. Відповідачка, повідомлена належним чином, у судове засідання 04.06.2026 не з`явилася. 04.06.2026 через канцелярію суду подала заяву за вхідним №6482 про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає, потреби у наданні терміну на примирення немає. 
Дослідивши матеріали справи, враховуючи належне повідомлення учасників справи, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає та виснує таке.
Судом встановлено, що 08 травня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб (актовий запис № 58), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.05.2015, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області (а.с. 12).
У шлюбі народилися діти – Закарія Мохамед ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 08.05.2015, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 14.07.2017, видане Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану юстиції у Київській області (а.с.13, 14).
Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно із ч. 2 ст. 36 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.
Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя про його розірвання на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України).
Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, що не суперечить завданням держави по охороні сім`ї, передбаченим ст. 51 Конституції України.
Як вбачається із матеріалів справи, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що спільне проживання з відповідачкою є неможливим.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли спільне піклування дружини та чоловіка про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинилось, подальше збереження шлюбу є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Встановивши, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, враховуючи наявність на те законних підстав, та ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 гривень 20 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 36, 51, 104, 105, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 200, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд. 
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 08 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №58, - розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження рішення суду може бути також поновлений в разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08.06.2026.

Дані відносно позивача:
Закарія Мохамед ОСОБА_7 
ІНФОРМАЦІЯ_3 
РНОКПП: НОМЕР_2 
АДРЕСА_1 .

Дані відносно відповідачки:
ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_4 
РНОКПП: НОМЕР_3 
АДРЕСА_1 .

Суддя
Баришівського районного суду 
Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА