ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/1029/23	Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З. 	
Провадження № 22-ц/817/360/26 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
з участю секретаря - Хоміцька С.О. 
прокурора — Безкоровайної О.А.,
представника відповідача — Оленяка В.Я.,
представника відповідача — Оринник Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 608/1029/23 за апеляційною скаргою заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2025 року (ухвалене суддею Коломієць Н.З., дати складення повного тексту судового рішення не зазначено) в справі за позовом заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Білобожницької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного агропромислового підприємства «Дзвін» про визнання незаконним та скасування наказу, витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2023 року заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури звернувся до Чортківського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Білобожницької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області (далі - ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного агропромислового підприємства «Дзвін» (далі — ПАП «Дзвін») про визнання незаконним та скасування наказу, витребування земельної ділянки.
Позов обґрунтовано тим, що слідчими слідчого управління ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №42020210000000119 від 19 травня 2020 року за фактом зловживання посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних осіб, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
У ході досудового розслідування здобуто дані, які вказують на те, що окремі земельні ділянки неправомірно вибули із власності держави.
Так, наказом Управління від 26 червня 2019 року №19-2070/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу – пасовища), розташованої за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.
Наказом Управління від 09 серпня 2019 року №19-2752/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Пунктом 2 цього наказу визначено надати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі запасу – пасовище) без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 03 жовтня 2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку (номер запису про право власності – 33516513). Надалі, 18 лютого 2020 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 (номер запису про право власності 35536752) на підставі договору дарування №56 від 18 лютого 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. Окрім того, 18 березня 2021 року здійснено реєстрацію іншого речового права, а саме право оренди земельної ділянки, орендарем якої виступає ПАП «Дзвін» (номер запису про інше речове право 41090879).
Водночас, в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 42020210000000119 встановлено, що ОСОБА_3 до Управління із письмовими заявами для отримання земельної ділянки не звертався, що підтверджується показами самого отримувача землі, а також висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №1059/1060/22-22 від 20 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №42020210000000119, згідно якого два підписи від імені ОСОБА_3 у заяві про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність, виконані не ним.
З урахуванням викладеного на думку сторони позивача, земельна ділянка, яка неправомірно вибула із власності держави та перебуває у приватній власності третьої особи ОСОБА_4 , підлягає поверненню.
Разом з тим, з метою встановлення підстав для здійснення прокурором представницьких повноважень, Тернопільською обласною прокуратурою до Білобожницької сільської ради скеровано лист щодо встановлених фактів порушень законодавства при набутті права власності на земельну ділянку площею 2.0000 га ОСОБА_3 на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (на даний час територія Білобожницької територіальної громади Чортківського району) та щодо вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин. У відповідь до обласної прокуратури від Білобожницької сільської ради 17 квітня 2023 року надійшов лист, у якому зазначено, що Білобожницька сільська рада не буде здійснювати представництво інтересів територіальної громади в суді у спірних правовідносинах, через відсутність коштів.
У зв`язку із викладеним позивач просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру від 09 серпня 2019 року № 19-2752/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_3 та надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (угіддя - пасовища) без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району, Тернопільської області (на даний час на території Білобожницької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області).
- витребувати у ОСОБА_4 та ПАП «Дзвін» земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, розташовану на території Білобожницької територіальної громади Чортківського району, Тернопільської області (колишньої Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області) для ведення особистого селянського господарства на користь Білобожницької територіальної громади в особі Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області;
- стягнути з ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_4 та ПАП «Дзвін» на користь Тернопільської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в сумі 5368.00 грн у рівних частинах.
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2025 року позов заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Білобожницької сільської ради, залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 неправомірно вибула із власності держави та перебуває у приватній власності третьої особи — ОСОБА_4 , підлягає поверненню. На даний час не встановлено особу, яка діяла від імені отримувача земельної ділянки із кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, права власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
Разом з тим, суд не дав належної оцінки доказам, долученим до матеріалів позовної заяви, а саме висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №1059/1060/22-22 від 20 грудня 2022 року, та поясненням ОСОБА_3 , наданим слідчому у кримінальному провадженні №42020210000000119, згідно яких ОСОБА_3 не звертався до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області із письмовими заявами про отримання спірної земельної ділянки.
Звертає увагу на те, що повернення у власність територіальної громади незаконно вибулої земельної ділянки сприятиме реалізації зазначених конституційних положень та дотриманню порядку передачі у власність земель, відновленню можливості справедливого (законного) розподілу такого обмеженого державного ресурсу, що становить державний інтерес. Вказане узгоджується із правовою позицією ЄСПЛ, п.п.70-71 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», п.54 рішення від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України».
Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, яке проведене з порушенням вимог чинного законодавства.
У зв`язку з наведеним просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задоволити в повному обсязі.
10 лютого 2026 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивовано тим, що повноваження щодо передачі у власність або користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Тернопільської області покладені на ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області.
Крім того, ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області 14 червня 2019 року отримано заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташовану на території Косівської сільської ради (на даний час Білобожницька сільська ради), з долученими до неї копією паспорта та ідентифікаційного номера, викопіюванням з планово-картографічних матеріалів (публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця розташування земельної ділянки. За результатами розгляду вищевказаної заяви та доданих документів Головним управлінням, у зв`язку із відсутністю підстав щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, видано наказ від 26 червня 2019 року № 19-2070/14-19-СГ, яким надано дозвіл вказаній особі на розроблення документації із землеустрою.
Звертає увагу на те, що спеціалісти ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, які здійснювали розгляд заяв громадян, зацікавлених у отриманні у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в межах норм, визначених статтею 121 ЗК України, не були наділені повноваженнями перевіряти достовірність підписів осіб, якими подано відповідні заяви.
Також, ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області 26 липня 20219 отримано заяву ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок сільськогосподарського призначення земель державної власності за кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, яка розташована на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, з долученими до неї оригіналом документації із землеустрою та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За результатами розгляду даної заяви та доданих документів Головним управлінням видано наказ від 09 серпня 2019 року №19-2752/14-19-СГ, яким затверджено землевпорядну документацію та передано ОСОБА_3 земельну ділянку у власність.
Вказаний наказ ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свої дію фактом його виконання, оскільки, внаслідок реалізації оскаржуваного наказу ОСОБА_3 03 жовтня 2019 року, відповідно до положень статей 125, 126 ЗК України, у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності на земельну ділянку.
Окрім того, ОСОБА_3 відповідно до положень статті 95 ЦПК України, у заяві свідка, а також у відзиві на позовну заяву, які містяться в матеріалах судової справи, підтвердив власну волю на реалізацію права щодо отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, при цьому у заяві свідка зазначив, що він ознайомлений із змістом статті 384 КК України та попереджений про кримінальну відповідальність за подання неправдивих показань.
Звертає увагу на те, що висновок експерта за результатами почеркознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/8585-ПЧ від 20 вересня 2021 року, проведеної в рамках кримінального провадження №42020210000000119, не слід брати до уваги, оскільки згідно даного висновку встановити, ким саме вчинено підпис, зокрема, в заяві ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність від 14 червня 2019 року, експерту встановити не видалось можливим в зв`язку з неможливістю дати однозначну оцінку наявним збіжним і розбіжним ознакам.
ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області вважає безпідставною вимогу позивача про витребування земельної ділянки площею 2.0000 га за кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 на користь Білобожницької територіальної громади в особі Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, оскільки у даному випадку земельна ділянка передана у приватну власність із земель державної форми власності, земельна ділянка не перебувала у комунальній власності, право комунальної власності на земельну ділянку не виникло, в тому числі з урахуванням норм пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, а тому земельна ділянка не може бути витребувана у комунальну власність, а лише у державну власність.
У зв`язку з викладеним, ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
26 лютого 2026 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Оринник Н.С., надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивовано тим, що копія ухвали про відкриття апеляційного провадження представнику відповідачки не надсилалася та відповідачка ОСОБА_4 копії апеляційної скарги не отримувала. Про відкриття апеляційного провадження представник відповідача довідалася 25 лютого 2026 року від працівника Чортківського районного суду.
Зважаючи на те, що 09 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до ЦК України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» у цій справі позивач має обов`язок надати суду експертно-грошову оцінку земельної ділянки та внести грошові кошти на депозитний рахунок суд в розмірі вартості земельної ділянки з метою компенсації її вартості добросовісному набувачеві, тому відповідачка вважає за необхідне просити суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу прокурора без руху та надати йому строк на усунення недоліків, а саме: доплатити судовий збір в розмірі виходячи із ринкової вартості земельної ділянки та внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі ринкової вартості земельної ділянки з метою можливої майбутньої компенсації вартості земельної ділянки ОСОБА_4 .
Зазначає, що докази, на які посилався позивач у вказаній справі: протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 09 листопада 2020 року та висновок судової почеркознавчої експертизи спростовані у судовому засіданні заявою свідка ОСОБА_3 , поданою в порядку ст.93 ЦПК України.
У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
В судовому засіданні прокурор Безкоровайна О.А. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені у ній.
Представник відповідача ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області Оленяк В.Я. проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.
Представник відповідача ОСОБА_4 – адвокат Оринник Н.С. проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
26 липня 2019 року в ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області за вхідним номером №Д-4377/0/16-19 зареєстрована заява від імені ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. На вищевказаній заяві міститься підпис від імені заявника та зазначено відповідальних осіб, які здійснювали реєстрацію такої заяви (т.1 а.с.30).
Згідно наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузя від 26 червня 2019 року №19-2070/14-19-СГ надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу – пасовища), розташованої за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (т.1 а.с.31).
26 липня 2019 року в Головному управлінні Держгеокадастру у Тернопільській області за вхідним номером №Д-4377/0/16-19 зареєстровано заяву від імені ОСОБА_3 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу, угіддя – пасовища) з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, яка розташована за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. На вищевказаній заяві міститься два підписи від імені заявника та зазначено відповідальних осіб, які здійснювали реєстрацію такої заяви (т.1 а.с.32).
Згідно наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузя від 09 серпня 2019 року №19-2752/14-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер 6125584900:01:001:0809) із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності (землі запасу – пасовище) без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Косівської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Вказано, що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6125584900:01:001:0809) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (т.1 а.с.33).
Згідно рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Монастириської міської ради — Савки С.С. від 03 жовтня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №33516513, вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна земельна ділянка з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 за суб`єктом ОСОБА_3 ; відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (т.1 а.с.97-99).
Як вбачається з договору дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №56, укладеного 18 лютого 2019 року між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана), дарувальник передав обдаровуваній безоплатно майно у власність, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, цільове призначення якої – для ведення особистого селянського господарства, площею 2.0000 га (т.1 а.с.34).
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328344447 від 06 квітня 2023 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 площею 2.0000 га на праві власності належить ОСОБА_4 , підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35536752 від 18 лютого 2020 року, документи подані для державної реєстрації: договір дарування серія та номер 56 від 18 лютого 2019 року, видавник: державний нотаріус Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. Речове право ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку припинено 18 лютого 2020 року. Номер запису про інше речове право: 41090879 від 18 березня 2021 року, а саме право оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець ОСОБА_4 надала, а орендар ПАП «Дзвін» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку для с/г потреб строком на 10 років; документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, від 29 грудня 2020 року, видавник: ПАП «Дзвін» та ОСОБА_4 . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57201872 від 22 березня 2021 року (т.1 а.с.97-99).
Як вбачається з листа заступника начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області – начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю ОСОБА_5 , адресованого в.о. заступника прокурора Тернопільської області О.Божку 19 травня 2020 року №69/14-1319, керуючись ст.ст.214, 216 КПК України, направили рапорт про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, вчиненого службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Згідно вказаного рапорту ст. о/у в ОВС 1 сектору ВБКОЗ УСБУ в Тернопільській області О.Адамівим отримано інформацію щодо незаконного відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з боку начальника Головного управління Деожгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_6 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Зокрема, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, виділив на підставних осіб вісімнадцять земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, в тому числі із кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, які в подальшому були перереєстровані на ОСОБА_4 (т.1 а.с.27-30).
19 травня 2020 року органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42020210000000119 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Зокрема, встановлено, що начальник ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, здійснив незаконне заволодіння земельними ділянками, що спричинило тяжкі наслідки (т.1 а.с.26).
Начальник СУ ГУНП в Тернопільській області В.Галевич 12 листопада 2020 року звернувся із листом №15558/19/2-2020 до начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з проханням організувати проведення перевірки, в ході якої перевірити законність дій працівників Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області під час виділення, зокрема, земельної ділянки із кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, з посиланням на те, що ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області із заявою про надання дозволу на розроблення та затвердження пректу землеустрою не звертався (т.1 а.с.35-36).
У відповідь на вказаний лист начальник ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Зіновій Безкоровайний надіслав лист №10-19-0.181-913/90-20 від 16 грудня 2020 року, в якому вказано, що спеціалісти Головного управління не володіють доступом до відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України, а подані громадянами копії документів були завірені їх підписами, сумнівів у їх реєстрації не виникало та відсутні підстави залишення їх без розгляду (т.1 а.с.37-38).
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області Г.Бачинська звернулася із листом №15557/9/2-2020 від 16 листопада 2020 року до заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Л.Гетьман, в якому просила, на підставі ст.ст.40, 71, 93 КПК України, організувати проведення перевірки, в ході якої перевірити законність дій державного нотаріуса Бучацького районного нотаріального округу Максимович Л.В. під час посвідчення та реєстрації, в тому числі, договору дарування земельної ділянки із кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 (т.1 а.с.39).
Згідно відповіді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) №6105/7.4-20/7.4/2871 від 14 грудня 2020 року, із пояснення, наданого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. вбачається, що 18 лютого 2020 року за реєстровим №56 посвідчено договір дарування земельної ділянки за кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Для посвідчення вказаного договору дарування державним нотаріусом, згідно вимог ст.43 ЗУ «Про нотаріат», глави 3 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено особи учасників правочину, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій, згідно поданих паспортів громадян України, копії яких долучено до відповідного наряду справ. Жодних сумнівів щодо поданих сторонами документів чи підозр щодо вищевказаних осіб у нотаріуса не виникало. Разом з тим повідомлено, що Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) діє та керується у своїй діяльності Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року за №1707/5 та зареєстроване Міністерством юстиції України 23 червня 2011 року за №759/19497, та в межах своєї компетенції не наділене повноваженнями щодо перевірки законності дій державного нотаріуса (т.1 а.с.40-42).
Як вбачається з інформаційних листів, сформованих начальником ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузем 09 листопада 2021 року та 11 листопада 2021 року, на запити слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області, надання земельної ділянки, в тому числі з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, здійснювалося у порядку, визначеному ст.118 Земельного кодексу України. Наказ ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 26.06.2019 №19-2070/14-19-СГ підготувала ОСОБА_7 , наказ ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 09 серпня 2019 року №19-2752/14-19-СГ підготував ОСОБА_8 . Заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою за вказаними у листі кадастровими номерами земельних ділянок були подані особисто громадянами (т.1 а.с.47-49).
За даними протоколу допиту свідка від 09 листопада 2020 року, складеного посадовою особою ОВС ВБКОЗ УСБУ в Тернопільській області, здійснено допит ОСОБА_3 , в якому останній показав, що останній немає у власності земельних ділянок та не звертався до із письмовими заявами в органи державної влади та місцевого самоврядування для отримання земельних ділянок у власність. Не передавав у власність іншим особам земельну ділянку. З ОСОБА_6 та ОСОБА_4 він не знайомий (т.1 а.с.52-56).
Як вбачається з висновку експерта №СЕ-19/120-21/8585-ПЧ від 20 вересня 2021 року, за результатами проведення судово-почеркознавчої документів у кримінальному провадженні №42020210000000119 від 19 травня 2020 року, складеного експертом Тернопільського НДЕКЦ МВС України Кравець В.Л., встановити ким, ОСОБА_3 чи іншою особою, виконані підписи (в заяві про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, в заяві про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у договорі дарування від 20 серпня 2020 року) не видалось за можливе (т.2 а.с.22-27).
Як вбачається з висновку експерта №1059/1060/22-22 від 20 грудня 2022 року, за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів у кримінальному провадженні №42020210000000119 від 19 травня 2020 року, складеного експертом Тернопільського відділення Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України І.Заблоцьким, підписи від імені ОСОБА_3 у заяві про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність від 14 червня 2029 року, у заяві про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 жовтня 2019 року, у договорі дарування від 18 лютого 2020 року, виконано рукописним способом, без попередньої технічної підготовки та використання механізмів відтворення. Підписи від імені ОСОБА_3 у заяві про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у заяві про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою. Встановити ким, ОСОБА_3 чи іншою особою виконано підпис, не видалось за можливе (т.1 а.с.59-53).
Тернопільська обласна прокуратура зверталася до Бучацького міського голови В.Фреяка (лист №15-181 вих.№23 від 20 березня 2023 року) з проханням надати інформацію про те, чи буде здійснюватися Білобожницькою сільською радою представництво інтересів територіальної громади в суді у спірних правовідносинах щодо визнання недійсним наказу Управління та повернення земельної ділянки у комунальну власність громади (т.1 а.с.64-69).
Згідно відповіді №03-15/279, наданої Білобожницьком сільським головою В.Шепетою 07 квітня 2023 року, Білобожницькою сільською радою не буде здійснюватися представництво інтересів територіальної громади в суді у спірних правовідносинах щодо набуття у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 площею 2.0000 га (т.1 а.с.70).
З інформаційного листа №1411-Ю/2023 від 25 січня 2023 року, наданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради на звернення ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області Віталія Гатанюка, вбачається, що ОСОБА_3 у 2019 році не подавав заяви на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до Центру надання адміністративних послуг у м.Тернополі (т.1 а.с.57).
За даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником юридичної особи Косівської сільської ради є Білобожницька сільська рада, код ЄДРПОУ 04393657 (т.1 а.с.100).
ОСОБА_3 до відзиву на позов, який направлений на адресу суду першої інстанції, долучив заяву свідка від 30 листопада 2023 року, в якій він стверджує, що 14 червня 2019 року звертався із заявою про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки 6125584900:01:001:0809 площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства у власність, із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності на території Косівськох сільськи ради Чортківського району Тернопільської області. Він замовляв виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому вищезазначеної земельної ділянки та звертався із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому такої. Також у наведеній заяві свідка ОСОБА_3 підтвердив, що звертався із заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку 6125584900:01:001:0809 площею 2.0 га для ведення особистого селянського господарства 03 жовтня 2019 року до державного реєстратора Савки С.В. та в подальшому уклав договір дарування земельної ділянки від 18 лютого 2020 року, відповідно до змісту якого він подарував ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 При цьому в заяві ОСОБА_3 , як свідок, був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст.384 КК України (т.2 а.с.164).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи апеляційний суд виходить з наступного.
Законодавство передбачає два випадки представництва прокурором у суді законних інтересів держави у разі їх порушення або загрози порушення: захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.
Згідно з статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до вимог статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Виходячи з положень статті 152 ЗК України та роз`яснень, які містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом:
- визнання прав;
- відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;
- визнання угоди недійсною;
- визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
- відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).
Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Відповідно до статті 155 ЗК України, в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Отже, земельним законодавством України визначено порядок надання земельних ділянок громадянам України, порушення якого може слугувати підставою для визнання недійсним відповідного акту органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, якщо таким актом порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-836цс15.
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2.0 га.
Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» Кабінет Міністрів України постановою від 17 жовтня 2012 року № 1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок), згідно з пунктом 107 якого державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.
Як слідує з абзацу першого пункту 109 наведеного Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
Частинами п`ятою, шостою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) встановлено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Згідно приписів частини 1-5 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
У частині першій статті 50 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з статтею 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
Відповідно до частини другої статті 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
Відповідно до частин першої, другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована па набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.
Згідно з частинами першою-третьою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
У статті 209 ЦК України встановлено, що нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі – Порядок), чинного на момент посвідчення договору дарування) при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії (глава 3 Порядку). Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом. Нотаріус зобов`язаний установити волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії; правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині (глава 6 Порядку).
Звертаючись до суду із даним позовом заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури покликався на те, що у 2019 році ОСОБА_3 не звертався особисто до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки.
У справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, ОСОБА_3 звернувся із заявою до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, яка зареєстрована під №Д-3335/0/16-19 від 14 червня 2019 року, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Також, ОСОБА_3 звернувся із заявою до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, яка зареєстрована під №Д-4377/0/16-19 від 26 липня 2019 року з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.0000 га, кадастровий номер 6125584900:01:001:0809.
Колегія суддів звертає увагу, що на заявах до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та державного реєстратора міститься підписи заявника та зазначено відповідальних осіб, які здійснювали реєстрацію таких заяв, однак сторона позивача в рамках даної цивільної справи не заявляла клопотання про допит таких службових осіб в якості свідків, які на думку апеляційного суду, могли би підтвердити чи спростувати факт особистого звернення ОСОБА_3 .
Водночас в матеріалах справи знаходяться суперечливі докази, а саме, протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 09 листопада 2020 року, складений під час досудового розслідування кримінального провадження, та заява свідка ОСОБА_3 від 30 листопада 2023 року, складена під час розгляду даної цивільної справи. При цьому, ОСОБА_3 був попередженний про кримінальну відповідальність за надання невправдивих показань. Разом з тим, у вказаних документах містяться протилежні відомості щодо обставини звернення заявника до відповідних органів з метою отримання земельної ділянки.
Разом з тим, договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, який укладено між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана), посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., №56 від 18 лютого 2020 року в м.Бучач, Тернопільська область, Україна. У вказаному договорі, нотаріус підтвердив, що договір підписано в його присутності та особи сторін встановлено.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які могли би підтверджувати наявність кримінальної чи іншої відповідальності службових осіб, як під час проведення процедури отримання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 так і державної реєстрації ділянки, подальшого відчуження вказаної ділянки.
Більше того відсутні відомості чи притягався ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, передбаченої ст.ст.384, 385 КК України, оскільки твердження останнього в якості свідка, під час досудового розслідування кримінального провадження №42020210000000119 та цивільної справи №608/1029/23, є взаємовиключні.
Крім того, за результатами почеркознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/8585-ПЧ від 20 вересня 2021 року, проведеної в рамках кримінального провадження №42020210000000119 від 19 травня 2020 року не можливо встановити, ким саме вчинено підпис, зокрема, в заяві ОСОБА_3 в зв`язку з неможливістю дати однозначну оцінку наявним збіжним і розбіжним ознакам. Таким чином, зважаючи на наведене, суд першої інстанції правильно критично оцінив висновок експерта за результатами почеркознавчої експертизи №1059/1060/22-22 від 20 грудня 2022 року, згідно якого підпис в заяві до ГУ Держгеокадастру в Тернопільській області виконаний не ОСОБА_3 , оскільки такий доказ є непереконливими і суперечливими, таким, що не узгоджуються з іншими матеріалами справи, відтак викликають сумніви у їх правдивості та достовірності, а тому судом відхиляються. При цьому судом не допитано експерта ОСОБА_9 , який проводив експертизи, з метою роз`яснення висновків, які різняться за своїм змістом, оскільки, експерт звільнився з роботи.
Отже, судом першої інстанції правильно враховано письмові пояснення ОСОБА_3 в рамках даної цивільної справи, згідно яких останній підтвердив той факт, що звертався із заяви до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та державного реєстратора, укладав договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 6125584900:01:001:0809.
Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є добросовісним набувачем земельної ділянки, загальною площею 2.0000 га з кадастровим номером 6125584900:01:001:0809 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Білобожницької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області.
З огляду на викладене та оцінюючи докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що передача ОСОБА_3 спірної земельної ділянки відбулася з волі та за ініціативою останнього, з дозволу та за сприянням органу, уповноваженого від імені держави на розпорядження земельною ділянкою - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, що позивачем в межах заявленого позову не спростовано.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.
У ході судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_4 на підставі посвідченого нотаріального договору дарування отримала від ОСОБА_3 земельну ділянку, яка в свою чергу була передана останньому державою у власність на підставі рішення органу, уповноваженого від імені держави на розпорядження цією землею.
Факт набуття права власності на спірну земельну ділянку, кадастровий номер: 6125584900:01:001:0809, ОСОБА_3 та вибуття такої з володіння власника поза його волею - прокурором не доведений.
Отже, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав законних підстав для застосування приписів ст.388 ЦК України та витребування цієї земельної ділянки від добросовісного набувача ОСОБА_4 та користувача ПАП «Двін».
Доводи апелянта про те, що слід брати до уваги протокол допиту ОСОБА_3 09 листопада 2020 року та висновок експерта за результатами почеркознавчої експертизи №1059/1060/22-22 від 20 грудня 2022 року, колегія суддів відхиляє, оскільки такі докази є непереконливими і суперечливими, що не узгоджуються з іншими матеріалами даної цивільної справи.
Більше того, сам апелянт зазначає, що на даний час не встановлено іншу особу, яка діяла від отримувача земельної ділянки із кадастровим номером 6125584900:01:001:0809, права власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 .
Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури – залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 грудня 2025 року — залишити без змін.
Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції — залишити в межах, ними понесених.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 08 травня 2026 року.

Головуючий         О.З. Костів
Судді:          М.В. Хома
Н.М. Храпак