ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 р. 	Справа № 440/7937/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/7937/22
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
21.12.2025 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , заявниця, апелянт) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України, в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області) щодо неналежного виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22, яка полягає у проведенні перерахунку пенсії з фактичним врахуванням заробітної плати та коефіцієнтів за зараховані періоди роботи у ТОВ «ВАДО» та МПП «Ліберті»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області вжити заходів щодо повного виконання рішення суду шляхом проведення реального перерахунку та виплати недоотриманих сум пенсії з 06.01.2021.
13.04.2026 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України, у справі № 440/7937/22, відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 13.04.2026 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просила: 
- скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 у справі № 440/7937/22;
- направити справу до суду першої інстанції для продовження судового контролю до повного виконання рішення суду від 09.01.2023;
- зобов`язати ПФУ надати звіт, що містить реальні розрахунки (форму РС право) із внесеними сумами з вищевказаної довідки.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана ухвала була винесена на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026 (провадження № 965/26), якою було скасовано попередню незаконну ухвалу про повернення та направлено справу для продовження розгляду заяви від 21.12.2025, поданої в порядку ст. 383 КАС України, однак суд першої інстанції повністю проігнорував обов`язкові вимоги апеляційної інстанції та суть її заяви.
Також ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала є процесуально нікчемною, оскільки суд першої інстанції не вказав чи прийнятий звіт ГУ ПФУ в Полтавській області як належний, в тексті ухвали відсутнє рішення про прийняття звіту, проте контроль припинено, а отже свідчить про те, що суддя свідомо уникнула прямої оцінки звіту від 09.04.2026. Предметом судового контролю у даній справі на цей час залишалося одне ключове питання — врахування заробітку згідно з Архівною довідкою № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 (по іншим довідкам № 35 та № 47 вже є чинне рішення у справі №440/17263/25), однак суд першої інстанції проігнорував той факт, що ГУ ПФУ в Полтавській області так і не вніс суми заробітку з архівної довідки в розрахунок. 
Крім того, апелянт посилається на те, що нею була подана заява в порядку ст. 383 КАС України, яка вимагає від суду надання правової оцінки конкретній бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області щодо виконавчого листа від 25.12.2024, однак суд першої інстанції підмінив поняття і виніс ухвалу про «припинення судового контролю».
ГУ ПФУ в Полтавській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.
Відповідно до частини 1 статті 308, пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено такі обставини справи.
09.01.2023 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування довідки ТОВ «ВАДО» № 35 від 09.07.2012 про заробітну плату та довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 про заробітну плату за період з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» відповідно до довідки №35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті», відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 23.11.2021.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
20.02.2024 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області залишено без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 440/7937/22 залишено без змін.
01.11.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю у справі № 440/7937/22 задоволено частково.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22 упродовж одного місяця з дня набрання даною ухвалою законної сили з наданням до суду належним чином засвідченої копії рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2021, доказів проведення перерахунку пенсії позивача із врахуванням стажу роботи та розміру заробітної плати згідно з довідками № 35 від 09.07.2012 та № 47 від 16.07.2012, виданої ТОВ «ВАДО» та довідки № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020, виданої Архівним відділом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, а також докази здійснення виплати невиплаченої пенсії позивачу з урахуванням довідки № 47 від 16.07.2012.
28.11.2024 надійшов звіт ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення суду у справі № 440/7937/22.
09.01.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду прийнято звіт ГУ ПФУ в Полтавській області про виконання рішення суду у справі № 440/7937/22.
21.12.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області щодо неналежного виконання рішення суду від 09.01.2023 у справі № 440/7937/22, яка полягає у проведенні перерахунку пенсії з фактичним врахуванням заробітної плати та коефіцієнтів за зараховані періоди роботи у ТОВ «ВАДО» та МПП «Ліберті»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області вжити заходів щодо повного виконання рішення суду шляхом проведення реального перерахунку та виплати недоотриманих сум пенсії з 06.01.2021.
01.01.2026 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, у справі № 440/7937/22 повернуто без розгляду.
17.03.2025 постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 у справі № 440/7937/22 скасовано.
Адміністративну справу № 440/7937/22 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.12.2025, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позов задоволено частково. Зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» відповідно до довідки № 35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті», відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зазначені періоди, зараховані до страхового стажу в повному обсязі, що підтверджується формою РС-право, наданої відповідачем до суду 10.04.2026. Протокол перерахунку пенсії від 16.05.2024 (підстава перерахунку - згідно рішення суду справи № 440/7937/22 від 09.01.2023) та 20.05.2024 (підстава перерахунку - поновлення пенсії) підтверджує поновлення виплати пенсії з 23.11.2021. Витяг з відомості списку № 4 за період із 04.06.2024 по 25.06.2024 підтверджує здійснення виплати позивачу у розмірі 14306,90 грн. Незгода із розміром пенсійних виплат, нарахованого пенсійним органом при зарахуванні страхового стажу відповідно до вказаних довідок, не позбавляє права на звернення до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
За змістом частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності із приписами мотивувальної та резолютивної частин рішення суду).
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За змістом частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Зі змісту вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований в тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду чи умисне ухилення від вчинення будь-яких дій, спрямованих на його виконання, що порушує законні права та інтереси позивача.
Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених саме рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала від 13.04.2026 була винесена на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2026 (провадження № 965/26), якою було скасовано попередню незаконну ухвалу про повернення та направлено справу для продовження розгляду заяви від 21.12.2025, поданої в порядку ст. 383 КАС України, однак суд першої інстанції повністю проігнорував обов`язкові вимоги апеляційної інстанції та суть її заяви.
Колегія суддів вважає такі доводи ОСОБА_1 необґрунтованими з огляду на таке.
Як зазначено вище, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, у справі № 440/7937/22 повернуто без розгляду.
Не погодившись з ухвалою суду від 01.01.2026 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 у справі № 440/7937/22 скасовано.
Адміністративну справу № 440/7937/22 направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.12.2025, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
Повертаючи заяву ОСОБА_1 для продовження розгляду суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви без розгляду, оскільки ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 заяву ОСОБА_1 від 22.12.2025 про встановлення судового контролю у справі № 440/7937/22 задоволено частково, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області у строк 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі 440/7937/22 з підтверджуючими доказами про його виконання.
Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.04.2026 розглянув по суті заяву апелянта, а отже виконав вимоги Другого апеляційного адміністративного суду, які викладені в постанові від 17.03.2025. 
Щодо заяви ОСОБА_1 колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції надав оцінку доводам заявниці і зазначив, що відповідні періоди зараховані до страхового стажу в повному обсязі, що підтверджується формою РС-право, наданої відповідачем до суду 10.04.2026. Протоколом перерахунку пенсії від 16.05.2024 (підстава перерахунку - згідно рішення суду справи № 440/7937/22 від 09.01.2023) та 20.05.2024 (підстава перерахунку - поновлення пенсії) підтверджує поновлення виплати пенсії з 23.11.2021. Також суд першої інстанції зазначив, що в ході розгляду справи № 440/7937/22 позовні вимоги були задоволенні частково, зобов`язано зарахувати до страхового стажу періоди роботи, в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Тобто рішення суду не зобов`язувало ГУ ПФУ в Полтавській області проводити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати та коефіцієнтів за зараховані роботи у ТОВ «ВАДО» та МПП «Ліберті».
Також ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала є процесуально нікчемною, оскільки суд першої інстанції не вказав чи прийнятий звіт ГУ ПФУ в Полтавській області як належний, в тексті ухвали відсутнє рішення про прийняття звіту, проте контроль припинено, а отже це свідчить про те, що суддя свідомо уникнула прямої оцінки звіту від 09.04.2026. Предметом судового контролю у даній справі на цей час залишалося одне ключове питання — врахування заробітку згідно з Архівною довідкою № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020 (по іншим довідкам № 35 та № 47 вже є чинне рішення у справі № 440/17263/25), однак суд першої інстанції проігнорував той факт, що ГУ ПФУ в Полтавській області так і не вніс суми заробітку з архівної довідки в розрахунок. 
Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованим, адже заява, яка розглядалась, була подана в порядку статті 383 КАС України, а питання про прийняття звіту розглядається в порядку статей 382-382-3 КАС України.
Крім того, колегія суддів зауважує, що вирішуючи питання щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними щодо неналежного виконання рішення суду, суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, а тому процесуальна процедура вирішення питання протиправності дій/бездіяльності відповідача у справі суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.
Зі змісту рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 вбачається, що ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано зарахувати з 06.01.2021 до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» відповідно до довідки № 35 від 09.07.2012 та період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті», відповідно до довідки Архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №02-04/2/1782-С від 22.09.2020; зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 за віком з дати припинення - 23.11.2021. 
Водночас, при винесенні рішення по суті спору суд першої інстанції не зобов`язував пенсійний орган при проведенні перерахунку пенсії врахувати заробіток згідно з Архівною довідкою № 02-04/2/1782-С від 22.09.2020.
Колегія суддів зауважує, що розглядаючи заяву, подану в порядку статті 383 КАС України, суд не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення. Потреба у постановленні судом окремої ухвали за наслідком розгляду такої заяви може бути зумовлена виключно діями чи бездіяльністю, що свідчать про умисне ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 ГУ ПФУ в Полтавській області було зараховано стаж за період роботи з 08.01.2009 по 29.06.2012 у ТОВ «ВАДО» відповідно до довідки № 35 від 09.07.2012, а стаж за період роботи з 20.09.1993 по 05.05.2003 у МПП «Ліберті» відповідно до довідки архівного відділу виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 02 04/2/1782-С від 22.09.2020 вже було зараховано до виконання рішення суду, на що вказувала і сама ОСОБА_1 . Також апелянту було поновлено виплату пенсії з 23.11.2021, що нею не спростовується.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправності дій, бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 по справі № 440/7937/22.
Щодо посилання апелянта на те, що нею була подана заява в порядку ст. 383 КАС України, яка вимагає від суду надання правової оцінки конкретній бездіяльності ГУ ПФУ в Полтавській області щодо виконавчого листу від 25.12.2024, однак суд першої інстанції підмінив поняття і виніс ухвалу про «припинення судового контролю» колегія відхиляє, оскільки оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України, а не припинив судовий контроль.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 – без змін.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням «Серявін та інші проти України», та пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 312, 316, 321, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року по справі № 440/7937/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич 	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк