ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2026 р. Справа№ 910/9769/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тарасенко К.В.
суддів: Михальської Ю.Б. 
Коробенка Г.П. 

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.
за участі представників: відповідно до протоколу судового засідання від 12.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві
на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 
у справі № 910/9769/25 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд»
до Державної податкової служби України
про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1.1. короткий зміст позовних вимог
До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» до Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що за результатами проведених електронних торгів позивачем було придбано нежитлове приміщення № 1 загальною площею 66,9 кв.м, розташоване за адресою: Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 11. На підставі акта про проведення електронних торгів від 19.05.2025, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Авторговим А.М., позивачу 04.06.2025 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Іваненко О.В. було видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 430516708 від 09.06.2025 позивачу стало відомо, що набуте ним приміщення перебуває у податковій заставі, яка зареєстрована 12.02.2025 (номер запису про обтяження 58495075) обтяжувачем (Державною податковою службою України), в якості забезпечення сплати податкового зобов`язання попереднім власником нежитлового приміщення - ТОВ «Дієса». У зв`язку з цим, 10.06.2025 позивач направив на адресу відповідача лист № 10/06 з вимогою зняти обтяження у вигляді податкової застави. Однак листом № 60102/6/26-15-13-03-10 від 18.06.2025 відповідач відмовив у задоволенні зазначеної вимоги. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою припинити податкову заставу (номер запису про обтяження: 58495075, дата реєстрації обтяження: 12.02.2025), обтяжувач: Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (код ЄДРПОУ: 35326295) на праві власності нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 11, загальною площею 66,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта: 578497232106, виключивши її з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9769/25 позов задоволено повністю, припинено податкову заставу (номер запису про обтяження: 58495075, дата реєстрації обтяження: 12.02.2025), обтяжувач: Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (код ЄДРПОУ: 35326295) на праві власності нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., Броварський р-н, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 11, загальною площею 66,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта: 578497232106, виключивши її з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору, 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а саме шляхом припинення податкової застави.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головне управління Державної податкової служби України у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9769/25 та прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» залишити без задоволення.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9769/25 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/9769/25.
27.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9769/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9769/25 - залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків шляхом надання: доказів сплати судового збору у розмірі 4 542,00 грн та доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд».
11.12.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору та доказами надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження у справі №910/9769/25 за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 та призначено розгляд апеляційної скарги на 25.02.2026 о 12 год. 30 хв. 
Через систему «Електронний суд» 16.12.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, клопотання про долучення до матеріалів справи практики ВС та клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Розпорядженням керівника апарату суду від 24.02.2026 у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 у справі визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 прийнято до провадження справу №910/9769/25 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Коробенко Г.П., Михальська Ю.Б. та постановлено розгляд справи №910/9769/25 здійснювати 25.02.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2026 відкладено розгляд справи №910/9769/25 на 12.03.2026.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що у ТОВ «Дієса» не виконуються передбачені законодавством України обов`язки та станом на 18.11.2025 обліковується заборгованість у сумі 421 875 381,78 грн, у ГУ ДПС у місті Києві відсутні підстави припинення податкової застави по нежитловому приміщенню №1 загальною площею 66,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Чорновола В`ячеслава, будинок 11, прим. 1, яке в подальшому було придбано на електронних торгах ТОВ «Альянс Новобуд».
Крім того, зазначено, що апелянт критично ставиться до стягнення витрат позивача на правничу допомогу.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що податкова застава не має жодного відношення до позивача як до нового власника нежитлового приміщення, а в ДПСУ відсутні правові підстави для погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна, оскільки Позивач не може відповідати за податковим боргом попереднього власника нежитлового приміщення - ТОВ «ДІЄСА» (код ЄДРПОУ 36483471). Податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як Позивач правомірно придбав нежитлове приміщення на торгах.
Також позивач звертає увагу на сформовану Верховним Судом практику по аналогічним спорам, а також долучає позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду України, який у своїй Постанові від 30.09.2025 року у справі №914/2949/24 наголосив, що податкова застава - це спосіб забезпечення погашення податкового боргу конкретного платника податків, і лише його майно може бути нею обтяжене. Новий власник, який придбав майно на відкритому аукціоні, не є податковим боржником, а тому не може вважатися стороною податкового забезпечення.
З наведених у відзиві на апеляційну скаргу підстав позивач просить суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.4. явка в судове засідання 
У судове засідання 12.03.2026 з`явилися представники учасників справи. 
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.
Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. обставини, встановлені судом першої інстанції 
09.05.2025 Державним підприємством «СЕТАМ» був проведений електронний аукціон (торги) з реалізації арештованого майна: нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 11, прим. 1, загальною площею 66,9 кв.м, за результатом проведення яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (код ЄДРПОУ 35326295) (далі - позивач) визнано переможцем цих торгів.
Позивач придбав нежитлове приміщення за ціною продажу 1 753 320,00 грн, яку повністю сплатив 13.05.2025, що підтверджується актом про проведені електронні торги від 19.05.2025 (ВП №74724100).
04.06.2025 Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Іваненко О.В. на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) № 885 від 04.06.2025 була проведена державна реєстрація права власності позивача на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, прим. 1, загальною площею 66,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 578497232106), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 429937680 від 04.06.2025.
Як стверджує позивач, йому стало відомо, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 430516708 від 09.06.2025, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, прим. 1, загальною площею 66,9 кв.м, перебуває у податковій заставі у зв`язку із наявністю податкового боргу у попереднього власника майна - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» (код ЄДРПОУ 36483471).
Позивач звернувся до Державної податкової служби України з листом № 10/06 від 10.6.2025, в якому просив зняти обтяження у вигляді податкової застави з нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, загальною площею 66,9 кв.м, оскільки не має відношення до податкового боргу ТОВ «Дієса» (код ЄДРПОУ 36483471).
Листом № 60102/6/26-15-13-03-10 від 18.06.2025 Державна податкова служба України повідомила позивача про відсутність підстав припинення податкової застави по нежитловому приміщенні № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, загальною площею 66,9 кв.м у порядку, передбаченому статтею 93 Податкового кодексу України, оскільки станом на 10.02.2025 згідно даних інформаційно-комунікаційних систем податкового органу по ТОВ «Дієса» (код ЄДРПОУ 36483471) обліковується податковий борг у сумі 421 875 381,78 грн.

3.2. обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права
Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що наявність означеного обтяження у вигляді податкової застави є перешкодою в здійсненні позивачем своїх прав, як власника нерухомого майна, зокрема, щодо вільного розпорядження цим майном.
Оцінивши доводи учасників справи та наявні у справі докази як окремо, так і в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Предметом спору у цій справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом припинення податкової застави, зокрема на підставі статті 391 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 14.1.155 статті 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Статтею 93 Податкового кодексу України визначено підстави звільнення майна з податкової застави.
Згідно із пунктом 93.4 статті 93 Податкового кодексу України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 Податкового кодексу України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.
Із аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їхнього проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.
Ураховуючи той факт, що на час розгляду даної справи майно реалізовано і право власності на це майно набув позивач на підставі правочину (придбане на електронних торгах), то має місце спір про право з цією особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи позивач є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто ним за результатами електронних торгів в рамках виконавчого провадження.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що свідчили б про визнання в установленому порядку результатів торгів, які відбулись 09.05.2025 та на яких позивач придбав майно, про захист права на яке заявлено останнім позов у цій справі, недійсними. Тобто, правочин купівлі-продажу спірного майна позивачем є правомірним, оскільки інше не встановлено законом або судом.
За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
Отже, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Виходячи з викладеного, оцінивши матеріали справи та наявні в ній докази, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та власник майна має право вимагати усунення перешкод права розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, а саме шляхом припинення податкової застави.
Подібні висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 906/1063/18.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, реалізоване нерухоме майно на електронних торгах знаходиться у податковій заставі у зв`язку із наявністю податкового боргу у ТОВ «Дієса» (код ЄДРПОУ 36483471), якому майно належало до торгів.
На момент розгляду цієї справи позивач є власником майна, придбаного на електронних торгах і право власності на це майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Матеріали справи не містять і судом не встановлено, що були оскаржені будь-які дії позивача пов`язані із набуттям права власності на майно, придбане на прилюдних торгах з будь-яких міркувань, в тому числі щодо обмеження права користування або розпорядження власним майном.
Отже, виходячи із системного аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України «Про виконавче провадження», особа, що придбала майно на електронних торгах, стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).
Відтак, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Стосовно розподілу витрат позивача на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 50 000,00 грн слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, яку очікує понести позивач - 50 000,00 грн, а в поданому позивачем до суду 26.08.2025 клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначив їх розмір у сумі 50 000,00 грн.
26.12.2019 між адвокатом Ракітовим Олексієм Вікторовичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 02/1 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати адвокатські послуги з усіх юридичних питань, що виникають при здійсненні господарської діяльності Клієнта в об`ємі та на умовах, передбачених договором та додатками до нього.
На представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» адвокатом Ракітовим Олексієм Вікторовичем видано ордер серії АА № 0054837 від 06.08.2025.
Підтвердженням того, що Ракітов О.В. є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 2377 від 02.12.2005.
Згідно з п. 3.1 договору сторони погодились з тим, що за послуги Адвоката, пов`язані з наданням правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар відповідно до додаткових угод, укладених сторонами до цього договору.
10.06.2025 між Адвокатом та Клієнтом укладено додаток № 1 до договору (далі - додаток № 1), відповідно до п. 1.1 якого 1 Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту наступні адвокатські послуги: 
1.1.1. Підготування до Державної податкової служби України листа з вимогою зняти обтяження у вигляді податкової застави (номер запису про обтяження: 58495075, дата реєстрації обтяження: 12.02.2025), обтяжувач: Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (код ЄДРПОУ: 35326295) на праві власності нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, загальною площею 66,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта: 578497232106 (із додаванням всіх необхідних копій документів, які підтверджують що позивач є добросовісним набувачем майна). Направлення листа на ДПСУ. 
1.1.2. Збір та вивчення матеріалів для підготування позовної заяви: Розробка правової позиції; Звірення правової позиції з існуючою судовою практикою України; Звірення правової позиції з існуючою судовою практикою ЕСПЛ.
1.1.3. Формування документів та доказів по справі (додатків до позову). 
1.1.4. Формування платіжного доручення про сплату судового збору та оформлення його в банківській установі відповідно до вимог чинного законодавства. 
1.1.5. Формування інших додатків до позовної заяви. 
1.1.6. Складання та оформлення позовної заяви. 
1.1.7. Подача позовної заяви в суд. 
1.1.8. Представництво в суді: Участь адвоката в судових засіданнях (незалежно від кількості таких судових засідань та часу їх тривалості); подача клопотань; відповіді на відзив; заперечень, документів на вимогу ухвали суду та інших процесуальних документів, з приводу: 1. Припинення податкової застави (номер запису про обтяження: 58495075, дата реєстрації обтяження: 12.02.2025), обтяжувач: Державна податкова служба України (код ЄДРПОУ 43005393), належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» (код ЄДРПОУ: 35326295) на праві власності нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1, що розташоване за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. № 11, загальною площею 66,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта: 578497232106, виключивши її з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, - в Господарському суді міста Києва.
Згідно з п. 2.1 додатку № 1 вартість гонорару Адвоката за цим додатком складає: 50.000,00 грн за представництво в Господарському суді міста Києва.
Відповідно до п 2.3 додатку № 1 порядок оплати гонорару Адвоката: Клієнт зобов`язується сплатити гонорар Адвокату в повному обсязі не пізніше 11.04.2026.
25.08.2025 між Клієнтом та Адвокатом складено акт приймання-передачі № 1 до додатку № 1 до договору, відповідно до якого засвідчено, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги, у п. 2.2 якого також визначено порядок оплати гонорару адвоката: Клієнт зобов`язується сплатити гонорар Адвокату в повному обсязі не пізніше - 11.04.2026.
Доказів сплати позивачем Адвокату коштів за договором в сумі 50.000,00 грн не подано.
Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не подано; не співмірність витрат не доведено. Не наведено також відповідних аргументів і в апеляційній скарзі.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт надання правової допомоги позивачу на погоджену між Адвокатом та Клієнтом суму в розмірі 50 000,00 грн.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо співмірності розміру заявлених позивачем витрат з наданими послугами, а тому витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача в сумі 50 000,00 грн.

3.3. мотиви прийняття або відхилення аргументів учасників справи 
Апелянт стверджує, що у зв`язку з тим, що у ТОВ «Дієса» не виконуються передбачені законодавством України обов`язки та станом на 18.11.2025 обліковується заборгованість у сумі 421 875 381,78 грн, у ГУ ДПС у місті Києві відсутні підстави припинення податкової застави по нежитловому приміщенню №1 загальною площею 66,9 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Чорновола В`ячеслава, будинок 11, прим. 1, яке в подальшому було придбано на електронних торгах ТОВ «Альянс Новобуд».
Тобто, сам скаржник підтверджує, що боржником за податковим боргом є інша особа (попередній власник майна), а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» - позивач у цій справі, який у свою чергу не є боржником за податковим боргом.
Відтак, колегія суддів наголошує, що не пов`язана з особою позивача податкова застава порушує його права, як власника майна, на розпорядження ним, а тому наявні підстави для її припинення, що свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та відповідність їх усталеній практиці Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, що відповідно спростовує наведені вище доводи скаржника.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що апелянт критично ставиться до стягнення витрат на правничу допомогу щодо позивача, втім жодних вмотивованих доводів з цього приводу, окрім цитування процесуальних положень, не наведено.
Усі інші доводи апелянта судом враховано, однак судова колегія визнає їх необґрунтованими та вважає, що судом першої інстанції було ретельно досліджено матеріали справи, детально та належним чином мотивовано висновки суду, правильно застосовано норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, а твердження апелянта не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини, воно закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною.
За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За змістом частин четвертої-шостої статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.
Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.
Відповідно до пунктів 7, 8 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, визначено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.
У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому він зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/9769/25 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/9769/25 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника - Головне управління Державної податкової служби України у місті Києві.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі №910/9769/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/9769/25 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/9769/25 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 19.05.2026.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко 

Судді Ю.Б. Михальська

Г.П. Коробенко