Єдиний унікальний номер 205/19480/25
Номер провадження2/205/1767/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Грони Д. С.,
за участю секретаря судового засідання Галушки А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки майна,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача адвокат Дрозд К. Т. звернулася до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 із позовом, в якому просила стягнути з відповідача 151 215,00 грн компенсації вартості частки автомобіля, набутого у шлюбі. В обґрунтування позову зазначила, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 по 13.02.2018. В цей період ними було придбано автомобіль Hyundai Tucson, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2020 у справі № 205/1463/18 за позивачем було визнано право власності на частину автомобіля, інша частина автомобіля належить відповідачу. 07.03.2023 відповідач без згоди позивача продав цей автомобіль за Договором купівлі-продажу № 1241/2023/3690640. Ринкова вартість автомобіля на день продажу складала 302 430,00 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача половину вартості автомобіля яка складає 151 215,00 грн. 
07.01.2026 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра справу було прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження.
23.03.2026 ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь- яких заяв чи клопотань суду не подавав. Відзив на позов не направляв. На підставі статей 128, 131 ЦПК України, суд доходить висновку, що відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
З рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2020 у справі № 205/1463/18 судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 по 13.02.2018. За період шлюбу та за спільні кошти подружжя ОСОБА_3 було придбано транспортний засіб марки Hyundai Tucson VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 . Вищевказаним рішенням суду за позивачем було визнано право власності на частину автомобіля, інша частина автомобіля визнана за відповідачем.
07.03.2023 на підставі Договору купівлі-продажу № 1241/2023/3690640 відповідач продав автомобіль ОСОБА_4 без погодження з позивачем.
Як вбачається з Висновку експерта № 730-25 від 02.06.2025 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи ринкова вартість транспортний засіб марки Hyundai Tucson VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 07.03.2023 складала 302 430,00 грн.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.
За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ч.2 ст.364 ЦК України).
Відповідно до п. 22, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У ч.2 ст.372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Правочин щодо відчуження автомобіля потребував згоди позивача як другого із співвласників. Проте згоди на відчуження спільного майна позивачка не надавала. Оскільки, автомобіль є цінним майном, відповідач відчужив транспортний засіб на власний розсуд без згоди позивачки, тому позивачка має право на грошову компенсацію вартості спільного майна.
У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку із цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.
Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах.
Висновок експерта № 730-25 від 02.06.2025 про вартість автомобіля є належним підтвердженням ринкової вартості автомобіля на час розгляду справи.
Відповідач в свою чергу, не надавав суду доказів на спростування ринкової вартості автомобіля, визначеної у вказаній інформаційній довідці.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..
Керуючись статтями 264, 265, 280-289, 354,355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки майна - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки автомобіля марки Hyundai Tucson VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 151 215,00 грн (сто пятдесят одна тисяча двісті п`ятнадцять гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 512,15 грн (одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень п`ятнадцять копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник позивача: адвокат Дрозд Катерина Товітівна, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса провадження діяльності: вул. Січеславська Набережна, буд. 29А, к. 606, м. Дніпро. 
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Суддя Денис ГРОНА