Справа № 161/9076/25 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/809/26  	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О. І.,
суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,
секретар судового засідання Власюк О. С., 
з участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 , поданою від його імені представником ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2026 року про відмову у забезпеченні позову,

В С Т А Н О В И В :
Відповідач ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами рішення суду від 12 серпня 2025 року.
Представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» 04.05.2026 подав суду заяву про забезпечення позову у справі шляхом зупинення приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Ошурко М. М. стягнення заборгованості на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2025.
Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до стягнення частини пенсії відповідача і він не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в межах розгляду заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 161/9076/25.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення – про задоволення заяви про забезпечення позову.
Доводи скарги ґрунтуються на тому, що зважаючи на відкрите виконавче провадження, існує ризик стягнення суми заборгованості з відповідача на час перегляду рішення. Вважає за можливе застосувати аналогію закону та забезпечити позов на момент перегляду рішення за нововиявленими обставинами.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судовому засіданні відповідач та його представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав і просять її задовольнити.
Представник позивача апеляційну скаргу заперечила і просить залишити її без задоволення.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.
Згідно з матеріалами справи рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2025, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 27.10.2025, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитними договорами № 2109172365309 від 01.04.2021 і № 2109173745379 від 01.04.2021 у розмірі 6 990 грн, 269,84 грн судового збору та 1 782,27 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
27.04.2026 року ОСОБА_2 подав до Луцького міськрайонного суду Волинської області заяву про перегляд за нововиявленими обставинами цього рішення суду, яку ухвалою суду від 29.04.2026 року прийнято до розгляду.
04.05.2026 представник ОСОБА_3 від імені відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову у справі шляхом зупинення стягнення заборгованості за рішенням суду від 12.08.2025 (ВП №80080196), оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що частина його пенсії буде стягнута, а він не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду.
Забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести в майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження буде утрудненим або взагалі неможливим.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову. У переліку відсутній такий вид забезпечення позову як зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили. 
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Виходячи із аналізу наведених норм та обставин справи, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача та відповідно зупинення виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2025, як захід забезпечення позову, який уже вирішено.
Посилання в апеляційній скарзі на необхідність застосування аналогії закону у питанні забезпечення позову на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами – відхиляються апеляційний судом з огляду на таке.
Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого – суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч. 9 ст. 10 ЦПК України).
Вищевказана норма регламентує порядок застосування судом, що здійснює розгляд справи, норм матеріального права за аналогією закону чи аналогією права.
Однак, ЦПК України не містить норм, що регламентують процесуальну аналогію (аналогію застосування норм процесуального права).
Порядок перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами та його наслідки прямо урегульовано ЦПК України.
Так, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду (ч. 3 ст. 429 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 444 ЦПК України суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Відповідно до ч. 5 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Поворот виконання рішення – це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, законом встановлено певний порядок повернення отриманого за скасованим у подальшому судовим рішенням.
Отже, у даному випадку відповідач не позбавлений можливості, у разі скасування за нововиявленими обставинами рішення суду про стягнення з нього заборгованості, повернути суму стягнутих з нього на користь позивача коштів, а правові підстави для застосування аналогії закону у питанні вирішення заяви відповідача про забезпечення позову відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням норм процесуального права. 

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , подану від його імені представником ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий – суддя 

Судді