Справа № 589/6239/25
Провадження № 2/589/1426/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Темірова Ч.М.,
за участю секретаря судового засідання - Глоба С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр»(далі- позивач) через систему «Електронний суд» звернулося з позовом до ОСОБА_1 (далі- відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором № CCNG-630882042 від 30.03.2018 та за кредитним договором № CCNG-630496138 від 20.10.2016 у загальному розмірі 123869,46 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.03.2018 між АТ «Альфа-Банк», найменування якого в подальшому змінено на АТ «Сенс Банк», та  ОСОБА_1 був укладений договір № CCNG-630882042, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 200000,00 грн. в строк до 30.03.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 35,99% річних. Відповідач отримані кошти не повернув, відсотки та інші платежі не сплатив первісному кредитору, а позивач в порядку відступлення права вимоги отримав право вимоги до  ОСОБА_1 в сумі 64412,56 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 44514,66 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12421,62 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 7476,28 грн.
Крім того, між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № CCNG-630496138 від 20.10.2016, за умовами якого відповідач може отримати до 200000,00 грн. у строк до 20.10.2019, а за користування кредитними коштами має сплатити проценти, що нараховуються у розмірі 26%. За вказаним договором відповідач допустив утворення заборгованості в розмірі 59456,90 грн.; з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 46521,28 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 2352,82 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 6818,91 грн.; інфляційні збитки - 2957,10 грн.; нараховані 3% річних - 806,79 грн. Право вимоги за цим кредитним договором до позивача перейшло на підставі договорів відступлення права вимоги.
Враховуючи що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач суму отриманого кредиту та відсотки за користування коштами, та інші платежі не сплачує, позивач вимушений звертатись до суду з цим позовом. Також представник просив вирішити питання про розподіл судових витрат у виді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У разі неявки представника позивача у судове засідання, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не направляв.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювало
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Процесуальні дії у справі.
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області своєю ухвалою від 05.02.2026 відкрив провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
За результатом підготовчого розгляду справи суд постановив призначити справу до судового розгляду про що зазначив в ухвалі від 18.05.2026.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Під час розгляду справи судом встановлено що 20.10.2016 між ПAT «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом власноручного підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», а також акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про відкриття відновлювальної кредитної лінії.
За умовами оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії підписаної ОСОБА_1 19.10.2016, він висловив свою згоду на отримання кредиту в ПAT «Альфа-Банк», на умовах що на момент укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії складає 1000,00 грн., і може бути збільшений до 2000000,00 грн., з процентною ставкою 26% річних. 
Акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19.10.2016 свідчить про те, що ПAT «Альфа-Банк» погодив видачу ОСОБА_1 кредиту по програмі «Максимум готівка», за умов що кредитний ліміт по відкритому рахунку не буде перевищувати 200000,00 грн, банк зобов`язався відкрити на ім`я відповідача рахунок № НОМЕР_1 зі строком дії 3 роки. Пунктом восьмим визначено, що клієнт підписанням цього акцепту попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки.
ОСОБА_1 19.10.2016 підписав заяву на відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк» та картки із зразками підписів, довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка», а також договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630496138.111 від 19.10.2016.
Також до матеріалів справи долучено копію договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток № 227.630496138.111 від 19.10.2016.
Відповідно до Протоколу №2/2022 від 18.08.2022 позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа Банк», відповідно до умов яких, змінено найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на наступне: Акціонерне товариство «Сенс Банк» ( АТ «Сенс Банк»).
На підтвердження переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором №630496138 позивач долучив копію договору факторингу №2 укладеного 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» за умовами якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Флексіс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Флексіс» прийняло належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №2, ТОВ «ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №630496138 від 20.10.2016 в сумі 53340,19 грн., яка складається з: 46521.28 грн. сумою за основною заборгованістю, 6818,91 грн пеня/штраф/нустойка на дату укладення договору факторингу.
В подальшому 18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-05/21 за умовами якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні ТОВ «ФК «Флексіс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, та згідно з Реєстром боржників набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №630496138 від 20.10.2016 в сумі 53340,19 грн, яка складається з: 46521.28 грн сумою за основною заборгованістю, 6818,91 грн пеня/штраф/нустойка на дату укладення договору факторингу.
Згідно розрахунку заборгованості проведеного ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023 ОСОБА_1 нараховано заборгованість у сумі 59456,90 грн, з яких заборгованість по основній сумі кредиту становить 46521,28 грн, заборгованість з пені 6818,91 грн, нараховані відсотки 2352,82 грн.; нараховано 3% річних відповідо до ст.625 ЦК України – 806,79 грн.; інфляційні збитки – 2957,10 грн.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір №10-01/2023 про відступлення права вимоги, та згідно з реєстром боржників до зазначеного договору, позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №630496138 (CCNG630496138) від 20.10.2016 на суму 59456,90 грн, яка складається з: 46521,28 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 6818,91 грн пеня, 2352,82 грн сума заборгованості за нарахованими процентами; Відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України – 3763,89 грн., сума виданого кредиту -27000,00 грн.
Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_2 відкритого на ім`я  ОСОБА_1 з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 20.10.2016 по 12.10.2023, а фактично по 17.05.21 дата згортання активу у зв`язку з продажем згідно договором факторингу вбачається, що кінцевий залишок становить сума витрат і надходжень становить 161522,66 грн., по рахунку були здійснені транзакції зняття, зарахування коштів та оплати товарів, підсумок всіх операцій становить 46521,28 грн.
Щодо фактичних обставин за кредитним договором № 630882042 судом встановлено, що 21.03.2018 між ПAT «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк».
За умовами оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії підписаної ОСОБА_1 21.03.2018, він висловив свою згоду на отримання кредиту в ПAT «Альфа-Банк», на умовах що на момент укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії складає яка може бути збільшена до 2000000,00 грн., з процентною ставкою 35,99 % річних, відповідач просив відкрити на його ім`я рахунок № НОМЕР_3 зі строком дії 3 роки. 
Згідно з долученої копії паспорта споживчого кредиту який підписаний 21.03.2018 ОСОБА_1 та представником ПАТ «Альфа-Банк», убачається що сторони обумовили отримання відповідачем кредиту на умовах, що сума отриманих коштів становитиме 8000,00 грн., строком на 12 місяців, реальна річна ставка 52,25 %, сума щомісячного платежу 865,00 грн.
Крім того, ОСОБА_1 21.03.2018 підписав договір добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби для держателів платіжних карток № 248.630882042.111 від 21.03.2018.
На підставі договорів факторингу №2 укладеного 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс», договору факторингу №18-05/21 від 18.05.2021 який укладено між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал», та договору №10-01/2023 про відступлення права вимоги від 10.01.2023 який підписано ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, право вимоги за договором № 630882042 від 21.03.2018 перейшло до ТОВ «Коллект Центр».
Відповідно до витягу з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, тобто реєстру боржників від 10.01.2023, сформованого ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG630882042 обліковується у розмірі 64412,56 грн., з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням – 44514,69 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 12421,62 грн.; пеня – 7476,28 грн.; сума виданого кредиту – 31600,00 грн. 
На підтвердження заборгованості відповідача по вказаному договору № 630882042, позивач долучив розрахунок заборгованості який сформований АТ «Сенс Банк» за період з 30.03.2018 по 17.05.2021, із якого убачається що з 30.03.2018 по 29.01.2020 відповідач знімав та вносив кошти по рахунку, сплачував нараховані відсотки за користування кредитом, і враховуючи всі операції загальна заборгованість станом на 17.05.2021 становить 51990,94 грн.
Після відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», по кредитному договору № 630882042 обліковувалась заборгованість у по основній сумі кредиту у розмірі 44514,66 грн., заборгованість пені становила 7476,28 грн, що в загальній сумі станом на 18.05.2021 становило 51990,94 грн., станом на 10.01.2023 до цієї суми додано заборгованість у розмірі 12421,62 грн. у виді нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідно до виписки по рахунку за кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 30.03.2018 по 12.10.2023 по кредитному договору №630882042 ОСОБА_1 , який сформовано ТА «Сенс Банк», станом на 17.05.2021 відбулось згортання активу у зв`язку з продажем згідно з договору факторингу, сума всіх операцій становить – 44514,66 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2ст.11ЦКУкраїни підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Ознайомившись із обґрунтуванням позовних вимог та відповідності цьому належних письмових доказів, суд дійшов висновку, що матеріалах справи наявне підтвердження укладення кредитного договору №630496138 від 20.10.2016 між ОСОБА_1 та АТ «Сенс Банк» (ПАТ «Альфа Банк»). 
Посилання позивача у позовній заяві на кредитний договір №630882042 від 30.03.2018 не знайшли свого підтвердження, натомість судом встановлено, що вказаний договір відповідачем було укладено з АТ «Сенс Банк» (ПАТ «Альфа Банк») 21.03.2018. 
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи надані суду договори відступлення права вимоги, суд встановив, що ТОВ «Коллект Центр» правомірно, у передбачений законом спосіб і формі, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами №630882042 від 21.03.2018 та № 630496138 від 20.10.2016, які укладено відповідачем з ПАТ «Альфа Банк» (після перейменування АТ «Сенс Банк»).
Відповідно до частини 1 статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з умовами угоди №630496138 від 20.10.2016 та угоди №630882042 від 21.03.2018, строк дії яких визначено 3 роки, ОСОБА_1 особисто власноруч підписав всі документи що є складовими кредитного договору, на умовах які йому були повідомлені, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків та інших платежів пов`язаних з користуванням грошовими коштами. 
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку.
Проте дослідивши надані позивачем докази, щодо розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що за кредитним договором №630496138 від 20.10.2016 підтвердженим належними доказами та обґрунтованим є розмір заборгованості 46521,28 грн. який був встановлений АТ «Сенс Банк» в межах визначеного строку дії договору, та за кредитним договором №630882042 від 21.03.2018 у розмірі 44514,69 грн.
Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, заборгованості пені та штрафу після відступлення права вимоги 17.05.2021, суд зазначає таке.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.
Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитними зобов`язаннями а саме: угодою № 630496138 від 20.10.2016 в межах узгодженого сторонами строку у розмірі 46521,28 грн.; угодою №630882042 від 21.03.2018 в межах узгодженого сторонами строку у розмірі 44514,69 грн.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків за кредитною угодою №630496138 від 20.10.2016, суд врахував таке.
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок інфляційних нарахувань виконується за методикою, яка викладена у листі Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р. Сукупний індекс інфляції розраховуються шляхом множення щомісячних індексів за період існування боргу.
Так судом встановлено, що факт користування коштами стороною відповідача не оспорюється, а до позивача перейшло право вимоги за договором №630496138 від 20.10.2016, в тому числі стягнення 3% річних у розмірі – 806,79 грн; інфляційні втрати – 2957,10 грн., отже такі вимоги позивача підлягають до задоволення.
Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що ОСОБА_1 усунувся від виконання передбачених договором обов`язків, а позивач правомірно набув права вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по кредитному договору №630496138 від 20.10.2016 на загальну суму 50285,17 грн., заборгованості по кредитному договору №630882042 від 21.03.2018 у загальному розмірі - 44514,69 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з платіжної інструкції №0569390002 від 28.10.2026 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1853,91 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо клопотання представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. суд зазначає таке.
Окрім того позивач просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн.
Відповідно до ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 та ч.1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано: договір №01-07/2024 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; - прайс-лист послуг АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 2481 від 03.11.2025; витяг з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, суд має брати до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, а також чи відповідають вони встановленій ціні у кожній конкретній справі.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає підтвердженими витратами на правничу допомогу об`єктивно можуть бути визнані такі що становлять 5000,00 грн., оскільки що є обґрунтованими і пропорційними до предмета спору та обсягу виконаної адвокатом роботи.
Розмір заявлених позовних вимог підлягають задоволенню частково, отже пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 826,50 коп.
Керуючись ст. 3, 6, 15, 16, 512, 517, 525, 526, 530, 625, 627, 629, 1048, 1049, 1054, ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до  ОСОБА_1 ,про стягнення заборгованості, задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса місцезнаходження: вул.Мечнікова, буд.№3, офіс 306 м.Київ, код ЄДРПОУ: 44276926) загальну заборгованість в сумі 94799 (дев`яносто чотири тисячі сімсот дев`яносто дев`ять) гривень 83 копійки, що складається із заборгованості за кредитним договором № №630496138 від 20.10.2016 в сумі 50285,17 гривень та заборгованості за кредитним договором №630882042 від 21.03.2018 в розмірі 44514,69 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (адреса місцезнаходження: вул.Мечнікова, буд.№3, офіс 306 м.Київ, код ЄДРПОУ: 44276926) суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1853 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят три) гривні 91 копійки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3826 (три тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 50 копійок у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог.
В іншій частині позову відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 11 червня 2026 року.

Суддя	Ч.М.Теміров