ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 червня 2026 року 	м.Суми	

Справа №588/2113/24 
Номер провадження 22-ц/816/324/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів - Криворотенка В. І. , Сидоренко А. П. 
з участю секретаря судового засідання – Чуприни В.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною, 
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року у складі судді Огієнка О.О., ухвалене в м. Тростянець Сумської області, повне рішення складено 07 квітня 2025 року, 
в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту – ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 січня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 25400-01/2024, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 9000 грн 00 коп., строком на 100 днів, зі сплатою 2,5 % в день за користування кредитними коштами. Право вимоги за цим договором до відповідача на загальну суму 31 500 грн 00 коп., позивач набув відповідно до договору факторингу № 28052024 від 28 травня 2024 року укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та товариством. 
Також, 03 лютого 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 03461-02/2024, за яким остання отримана кредит в сумі 7600 грн 00 коп. строком на 120 днів, зі сплатою 2,5% в день за користування кредитними коштами. 24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 на суму 28880 грн 00 коп., із яких: 7600 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 21280 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Крім того, 11 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15610-01/2024, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 12000 грн 00 коп., строком на 120 днів, та зобов`язалася сплатити відсотки в розмірі 2,5% в день за користування кредитними коштами. 19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 на суму 36600 грн 00 коп., із яких: 12000 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 24600 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками.
Також, 11 лютого 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 79774133, за умовами якого останній було надано кредит в сумі 8500 грн 00 коп., на умовах строковості та сплати процентів в розмірі 2,5% в день за користування кредитними коштами. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 на суму 33787 грн 50 коп., із яких: 8500 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 25287 грн 50 коп. – заборгованість за відсотками.
Посилаючись на те, що відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань за вказаними кредитними договорами ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем, станом на час звернення до суду з позовом, заборгованість за кредитним договором № 25400-01/2024 становить в розмірі 31 500 грн 00 коп., з яких: 9 000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 22 500 грн 00 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками; за кредитним договором №03461-02/2024 в розмірі 28 880 грн 00 коп., з яких: 7600 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту. 21 280 грн 00 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками; за кредитним договором №15610-01/2024 в розмірі 36 600 грн 00 коп., з яких 12 000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 24 600 грн 00 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками; за договором позики №79774133 в розмірі 33 787 грн 50 коп., з яких: 8 500 грн 25 287 грн 50 коп. – заборгованість за нарахованими відсотками, що і просить позивач стягнути з відповідачки на свою користь. 
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 130 767 грн 50 коп., а також кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника – адвоката Сікорську І.С., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позивачем не було доведено набуття права вимоги до відповідачки за вказаними договорами, адже в матеріалах справи відсутні реєстри прав грошових вимог та акти прийому-передачі, а витяги з реєстрів не є такими доказами, не було надано доказів оплати за договорами факторингу. Звертає увагу на те, що договір факторингу між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено 14 червня 2021 року, тоді як договір позики №79774133 11 лютого 2024 року. 
Вказує на відсутність в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів, зокрема меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписок по картковому рахунку, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором. 
Вказує на відсутність в укладених договорах та паспортах споживчого кредиту реквізитів платіжної банківської карти відповідачки, що унеможливлювало виконання первинних кредиторами взятих зобов`язань за договорами щодо перерахування коштів. 
На переконання заявника апеляційної скарги, заявлена до стягнення заборгованість за нарахованими відсотками не є співмірною сумі кредиту, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг кредитної установи. Також посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що заявлені до стягнення відсотки за договором №793774311 нараховані поза межами визначених цим договором строків. 
ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить його залишити без зміни, а доводи апеляційної скарги просить залишити без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 28 січня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 25400-01/2024, відповідно до якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначений цим договором (а.с. 8-10). 
За змістом пунктів 1.2, 1.4, 1.6 цього договору, мета отримання - на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на100 днів, дата погашення кредиту – 06 травня 2024 року. Процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки 4790-72хх-хххх-9283 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Договір про надання фінансового кредиту відповідачем було підписано електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. 
Також, відповідач під підпис була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, що є додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту (а.с. 11, 12-13) 
28 травня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 28052024, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 25400-01/2024 на суму 31500 грн 00 коп., із яких: 9000 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 22 500 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками (а.с. 14-18, 144-153).
03 лютого 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 03461-02/2024, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 7600 грн 00 коп. на строк 120 днів (до 01 червня 2024 року), з умовою сплати процентів у розмірі 2,50% за кожний день у межах строку кредиту (а.с. 22-24).
У пунктом 1.6 цього договору вказано, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти 4790-72хх-хххх-9283. 
Також сторонами був погоджений графік платежів та інші умови кредитування. Кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок відповідачки вказаний у договорі (а.с. 25, 173, 182).
24 травня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 03461-02/2024 на суму 28 880 грн 00 коп., із яких: 7 600 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 21 280 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками (а.с. 28-33, 115-124).
11 січня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 15610-01/2024, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 12 000 грн 00 коп. на строк 120 днів (до 09 травня 2024 року), з умовою сплати процентів у розмірі 2,50% за кожний день у межах строку кредиту. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної карти 4790-72хх-хххх-9283 (п. 1.3 договору). Також сторонами був погоджений графік платежів та інші умови кредитування. Кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок відповідачки вказаний у договорі (а.с. 35-38, 164, 182).
Додатковою угодою від 13 лютого 2024 року до договору про надання фінансового кредиту № 15610-01/2024 від 11 січня 2024 року сторони погодили перенести дату сплати процентів у поточному періоді за кредитом на 5 днів та викласти графік платежів у новій редакції (а.с. 34).
19 вересня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 19092024, відповідно до якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 15610-01/2024 на суму 36 600 грн 00 коп., із яких: 12 000 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 24 600 грн 00 коп. –заборгованість за відсотками (а.с. 41-46, 154-163).
11 лютого 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 79774133, відповідно до якого відповідачці було надано кредит у розмірі 8 500 грн 00 коп. на строк 29 днів (до 10 березня 2024 року), з умовою сплати процентів у розмірі 2,5% за кожний день користування коштами до повного погашення заборгованості (а.с. 49-52).
Пунктом 4 цього договору визначено, що сторони відповідно до ст. 1048 ЦК України домовилися про те, що у випадку невиконання позичальником свого обов`язку із повернення позики у останній день строку користування позикою, позичальник отримує користування кредитом без застосування до відношенню до позичальника штрафних санкцій ( у тому числі процентної ставки за понадстрокове користування позикою) протягом 90 календарних днів після спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором/додатковими угодами, за які нараховуються проценти за базовою процентною ставкою, що визначена п.п. 2.3, п. 2 договору. 
Кредитні кошти були перераховані на картковий рахунок відповідачки вказаний у договорі (а.с. 182).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладеного договір факторингу № 14/06/21 та додаткова угода до нього за № 29 від 20 червня 2024 року, відповідно до яких ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором позики № 79774133 на суму 33 787 грн 50 коп., із яких: 8 500 грн 00 коп. – заборгованість за основною сумою боргу; 25 287 грн 50 коп. –заборгованість за відсотками (а.с. 53-59, 125-143).
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачкою не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість у заявленому до стягнення розмірі. 
Суд також визнав доведеним, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях із відповідачкою, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені 11 січня 2024 року, 28 січня 2024 року, 03 лютого 2024 року та 11 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та первісними кредиторами ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ».
Колегія суддів не може повністю погодитися з рішенням в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. 
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися);  11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.
За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню».
Так, судом встановлено, що 11 січня 2024 року, 28 січня 2024 року, 03 лютого 2024 року та 11 лютого 2024 року між ОСОБА_1 та первісними кредиторами ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» були укладені договори. Відповідачка не спростовує факт підписання нею електронним підписом одноразовим ідентифікатором долучених до матеріалів справи кредитних договорів та договору позики. 
Колегія суддів вважає непереконливими твердження заявника апеляційної скарги щодо не надання доказів виконання первісними кредиторами зобов`язань в частині надання кредитних коштів. 
Зокрема, при укладанні зазначених кредитних договорів, ОСОБА_1 вказаний номер карткового рахунку для здійснення перерахування кредитних коштів. 
На виконання ухвали суду від 03 лютого 2025 року, АТ Ощадбанк» надані виписки по вказаному у кредитних договорахкартковому рахунку  НОМЕР_1 хх-хххх-9283, яким підтверджується, що цей картковий рахунок відкритий на ім`я ОСОБА_1 , а також зарахування кредитних коштів, так 04 лютого 2024 року зараховано 7600 грн 00 коп., 12 січня 2024 року – 12 000 грн 00 коп., 12 лютого 2024 року – 8500 грн 00 коп., 29 січня 2024 року – 9000 грн 00 коп., що відповідає умовам укладених з ОСОБА_1 договорів. 
Виписки по картковому рахунку містяться на CD-R диску (а.с. 182), які були досліджені колегією суддів під час підготовки справи до судового розгляду. 
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про те що відсотки за користування кредитними коштами за договором №793774133 від 11 лютого 2024 року нараховані поза межами строків цього договору, адже при його укладенні сторони погодили нарахування відсотків за користування кредитними коштами не довше 90 днів, після завершення 29 денного строку позики. 
Колегія суддів вважає непереконливими також і доводи апеляційної скарги в частині не надання доказів набуття позивачем права вимоги за кредитними договорами. 
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивачем на підтвердження набуття права вимоги до відповідачів, надано договори факторингу, умовами яких передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається з моменту підписання сторонами акту прийому – передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
Долучені до матеріалів справи реєстри боржників та акти прийому-передачі реєстрів боржника є належними та допустимими доказами переходу від первісних кредиторів - ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги до відповідачки за кредитними договорами. 
Крім того, платіжними інструкціями від 30 травня 2024 року, від 26 червня 2024 року, від 30 травня 2024 року та від 23 вересня 2024 року підтверджується перерахування ТОВ «ФК «ЄАПБ» коштів ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»на виконання укладених договорів факторингу (а.с. 124, 143, 153, 163). 
На час складання та підписання ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» реєстру боржників №25 від 20 червня 2024 року, до якого включено заборгованість ОСОБА_1 за договором 79774133 в сумі 33787 грн 50 коп. договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, з урахуванням додаткової угоди №7, був чинним. 
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення в частині стягнення відсотків за кредитними договорами не були застосовані положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим, є передбачені ч. 4 ст. 367 ЦПК України підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ (який набрав чинності 24 грудня 2023 року) внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Частиною 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту.
Встановлено, що у договорі про надання фінансового кредиту №25400-01/2024 від 28 січня 2024 року, договорі про надання фінансового кредиту №03461-02/2024 від 03 лютого 2024 року, договору про надання фінансового кредиту №15610-01/2024 від 11 січня 2024 року та договору позики №79774133 від 11 лютого 2024 року передбачено сплата процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2,5% в день, що суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» і набрання ними чинності, установлення в умовах кредитних договорів умов, які передбачають денну процентну ставку вище 1% на день, суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки, не може перевищувати 1% відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Вказаний Закон прийнятий 22 листопада 2023 року та набрав чинності 24 грудня 2023 року, а зазначені договори укладені після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що відсоткова ставка, встановлена цими договорами, не відповідає умовам чинного законодавства.
Отже, в межах заявлених позовних вимог, відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування», заборгованість відповідачки за нарахованими відсотками за договором про надання фінансового кредиту №25400-01/2024 від 28 січня 2024 року становить 9000 грн 00 коп. (9000 грн * 1%*100 днів), договором про надання фінансового кредиту №03461-02/2024 від 03 лютого 2024 року – 9120 грн 00 коп. (7600 грн * 1% * 120 днів), договором про надання фінансового кредиту №15610-01/2024 від 11 січня 2024 року – 14 400 грн 00 коп. (12 000 грн * 1% * 120 днів) та договором позики №79774133 від 11 лютого 2024 року – 10 115 грн (8500 грн * 1%*119 днів), які і підлягають стягненню на користь позивача. 
Таким чином, на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду слід змінити в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості за кредитними договорами, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №25400-01/2024 від 28 січня 2024 року в сумі 18000 грн, з яких: 9000 грн 00 коп. – за тілом кредиту та 9000 грн 00 коп. – за відсотками; договором про надання фінансового кредиту №03461-02/2024 від 03 лютого 2024 року – 16 720 грн 00 коп., з яких 7600 грн 00 коп. – за тілом кредиту, 9120 грн 00 коп. – за відсотками; договором про надання фінансового кредиту №15610-01/2024 від 11 січня 2024 року –26 400 грн 00 коп., з яких 12000 грн 00 коп. – за тілом кредиту, 14 400 грн 00 коп. – за відсотками; договором позики №79774133 від 11 лютого 2024 року –18615 грн 00 коп., з яких: 8500 грн 00 коп. – за тілом кредиту, 10 115 грн 00 коп. – за відсотками, а всього на загальну суму 79735 грн 00 коп., а не в розмірі визначеному судом першої інстанції. 
На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Пропорційно до частки задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1846 грн 31 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. 
Також, пропорційно до частки задоволених вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідачки підлягає стягненню 1772 грн 53 коп. судового збору за апеляційний перегляд рішення суду. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною, задовольнити частково.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 03 квітня 2025 року змінити в частині присудженого до стягнення розміру заборгованості за договорами та в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №25400-01/2024 від 28 січня 2024 року в сумі 18000 гривень 00 копійок, за договором про надання фінансового кредиту №03461-02/2024 від 03 лютого 2024 року в сумі 16 720 гривень 00 копійок, за договором про надання фінансового кредиту №15610-01/2024 від 11 січня 2024 року в сумі 26 400 гривень 00 копійок, за договором позики №79774133 від 11 лютого 2024 року в сумі 18 615 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 79735 гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» 1846 гривень 31 копійку судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» на користь  ОСОБА_1 1772 гривні 53 копійки судового збору за апеляційний перегляд рішення суду. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -  	О. І. Собина	

Судді: В. І. Криворотенко 

А. П. Сидоренко