КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року м. Київ справа №320/54180/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (далі - вдповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.03.2025 р. №215770411, в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію шести розрахунків коригування: №2777 від 06.11.2023, №1 від 19.04.2024, №2 від 19.04.2024, №4 від 26.04.2024, №6 від 26.04.2024, №565 від 27.03.2024.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.03.2025 №215770411 в частині застосування штрафних санкцій на суму 164 645,62 грн прийняте без належних правових підстав та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що контролюючим органом помилково встановлено порушення граничних строків реєстрації шести розрахунків коригування до податкових накладних, а саме: №2777 від 06.11.2023, №1 від 19.04.2024, №2 від 19.04.2024, №4 від 26.04.2024, №6 від 26.04.2024 та №565 від 27.03.2024. На думку позивача, відповідач безпідставно визначив початок перебігу строку реєстрації зазначених розрахунків коригування з дати їх складання постачальниками, тоді як відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України перебіг строку реєстрації розрахунків коригування, якими зменшується сума компенсації вартості товарів (послуг), розпочинається з дня їх отримання покупцем. Позивач наголошує, що спірні розрахунки коригування були отримані ним від контрагентів лише у травні 2024 року та грудні 2023 року, що підтверджується протоколами руху документів та пов`язаних із ними повідомлень і квитанцій. Після фактичного отримання зазначені розрахунки коригування були негайно направлені на реєстрацію до ЄРПН, а тому порушення граничних строків реєстрації з боку позивача відсутнє. Крім того, товариство зазначає, що не має передбачених законом механізмів впливу на своїх контрагентів щодо строків складання або направлення розрахунків коригування, а тому не може нести відповідальність за дії інших суб`єктів господарювання.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/54180/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» про поновлення строку звернення до суду; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» строк звернення до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи наявні:
-відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечує та зазначає, що під час проведення камеральної перевірки встановлено факт несвоєчасної реєстрації позивачем податкових накладних та розрахунків коригування, відповідальність за що передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. Відповідач вказує, що за результатами перевірки складено акт від 06.02.2025 №10410/Ж5/26-15-04-11-01/31517914, яким встановлено порушення строків реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН. На думку податкового органу, надані позивачем документи не підтверджують належним чином дату отримання відповідних розрахунків коригування, а тому відсутні підстави вважати, що строки їх реєстрації повинні обчислюватися саме з дати, зазначеної у протоколах руху документів. Відповідач також вказує, що саме на покупця покладено обов`язок своєчасної реєстрації розрахунків коригування, а тому факт їх реєстрації поза межами строків, визначених Податковим кодексом України, є достатньою підставою для застосування штрафних санкцій. Крім того, ГУ ДПС у м. Києві вважає, що позивач не довів існування обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне виконання податкового обов`язку.
-відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач вказує, що наведені відповідачем доводи ґрунтуються на неправильному застосуванні положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Позивач наголошує, що законодавець прямо визначив особливий порядок обчислення строків реєстрації для розрахунків коригування, складених постачальником на отримувача – платника податку, якими передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів чи послуг. На думку позивача, контролюючий орган фактично ототожнює дату складання розрахунку коригування з датою його отримання покупцем, що суперечить вимогам податкового законодавства. Позивач повторно наголошує, що одразу після фактичного отримання спірних розрахунків коригування здійснив їх реєстрацію в ЄРПН, а тому відсутній сам факт порушення строків реєстрації.
-додаткові пояснення, згідно яких відповідач вказує, що надані позивачем протоколи руху документів не можуть безумовно підтверджувати дату отримання розрахунків коригування. Відповідач вважає, що платник податків повинен забезпечувати належний контроль за своїми господарськими операціями та документообігом із контрагентами. Крім того, податковий орган посилається на те, що штрафні санкції застосовані не за дії контрагентів, а за факт несвоєчасної реєстрації відповідних розрахунків коригування самим позивачем. На думку відповідача, підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення в оскаржуваній частині немає.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
На підставі пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «ХОРОС» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 06.02.2025 №10410/Ж5/26-15-04-11-01/31517914, у якому контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем граничних строків реєстрації окремих розрахунків коригування в ЄРПН.
На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.03.2025 №215770411, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування на загальну суму 260 530,89 грн.
Не погоджуючись із висновками контролюючого органу, позивач звернув увагу, що в частині шести розрахунків коригування – №2777 від 06.11.2023, №1 від 19.04.2024, №2 від 19.04.2024, №4 від 26.04.2024, №6 від 26.04.2024 та №565 від 27.03.2024 податковим органом неправильно визначено дату початку перебігу строку реєстрації. Позивач вважає, що відповідач помилково обчислив такий строк з дати складання розрахунків коригування постачальниками, хоча згідно з вимогами Податкового кодексу України він повинен обчислюватися з дати отримання таких розрахунків коригування покупцем.
На підтвердження своєї позиції позивач посилається на протоколи руху документів та пов`язаних із ними повідомлень і квитанцій, відповідно до яких спірні розрахунки коригування були отримані ним значно пізніше дати їх складання та одразу після отримання направлені на реєстрацію до контролюючого органу.
Вважаючи, що в оскаржуваній частині податкове повідомлення-рішення прийняте без належних правових підстав, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена конституційна норма встановлює фундаментальний принцип діяльності суб`єктів владних повноважень, відповідно до якого будь-яке рішення контролюючого органу повинно бути прийняте не лише за наявності відповідних повноважень, а й на підставі належно встановлених фактичних обставин та правильного застосування норм матеріального права.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.
Правові засади справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків та зборів, права й обов`язки платників податків і контролюючих органів, повноваження та відповідальність учасників податкових правовідносин визначаються Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність та подавати до контролюючих органів документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків.
Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Разом із тим обов`язок платника податків щодо належного виконання податкового законодавства кореспондується із обов`язком контролюючого органу діяти виключно відповідно до вимог закону та доводити правомірність прийнятих ним рішень.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків у порядку, встановленому законом.
Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, даних систем електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та інших інформаційних баз контролюючого органу.
Особливістю камеральної перевірки є те, що вона здійснюється без будь-якого спеціального рішення керівника контролюючого органу, без направлення платнику податків повідомлення про її проведення та виключно на підставі інформації, яка міститься у відповідних інформаційних ресурсах контролюючого органу.
Водночас навіть під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган зобов`язаний правильно встановити всі юридично значущі обставини, від яких закон пов`язує виникнення податкового обов`язку або відповідальності платника податків.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законом строк.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено порядок та строки реєстрації податкових накладних і розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Єдиний реєстр податкових накладних є електронною базою даних, яка забезпечує облік податкових накладних та розрахунків коригування і є складовою системи адміністрування податку на додану вартість.
Реєстрація податкової накладної або розрахунку коригування в ЄРПН є завершальною стадією процедури документального оформлення відповідної господарської операції та має істотне значення для формування податкових зобов`язань і податкового кредиту платників податку.
Порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту врегульований статтею 192 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України якщо після постачання товарів або послуг відбувається зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний перегляд цін, повернення товарів чи попередньої оплати, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної.
При цьому законодавець диференціював порядок реєстрації розрахунків коригування залежно від характеру таких змін.
У випадку, коли розрахунок коригування передбачає збільшення суми компенсації вартості товарів або послуг постачальнику, обов`язок його реєстрації покладається на постачальника.
Натомість якщо розрахунок коригування передбачає зменшення суми компенсації вартості товарів або послуг постачальнику, такий розрахунок коригування підлягає реєстрації отримувачем (покупцем).
Таким чином, законодавець прямо пов`язує виникнення обов`язку покупця щодо реєстрації відповідного розрахунку коригування з фактом його отримання від постачальника.
Аналогічний підхід закріплено й у пункті 201.10 статті 201 ПК України.
Так, абзацом сімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що для розрахунків коригування, складених постачальником до податкової накладної, яка складена на отримувача – платника податку, та якими передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів або послуг постачальнику, строк реєстрації обчислюється з дня отримання такого розрахунку коригування покупцем.
Отже, для відповідної категорії розрахунків коригування юридичне значення має не дата їх складання постачальником, а дата їх фактичного отримання покупцем.
Законом України від 12.01.2023 №2876-ІХ підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктами 89 та 90.
Зазначеними нормами законодавець на період дії воєнного стану встановив спеціальні строки реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, а також спеціальні розміри штрафних санкцій за їх порушення.
Відповідно до пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України для розрахунків коригування, складених постачальником до податкової накладної, яка складена на отримувача – платника податку, та якими передбачено зменшення суми компенсації вартості товарів або послуг постачальнику, строк реєстрації становить 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування отримувачем.
Таким чином, навіть спеціальна норма, запроваджена законодавцем на період воєнного стану, пов`язує початок перебігу строку реєстрації саме з датою отримання розрахунку коригування покупцем.
Відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування визначена статтею 120-1 ПК України.
За змістом пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосування штрафних санкцій можливе виключно за умови належного встановлення факту порушення граничного строку реєстрації відповідного документа.
Отже, перш ніж застосувати штрафні санкції, контролюючий орган повинен установити всі обставини, від яких закон пов`язує початок перебігу такого строку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пунктів 12– 15 Порядку №1246 після надходження податкової накладної або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх перевірка та формується квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації.
Саме квитанції та відомості електронного документообігу є офіційним підтвердженням руху відповідних документів між суб`єктами господарювання та контролюючим органом.
Відтак протоколи руху документів, які містять інформацію про дату та час отримання розрахунків коригування покупцем, а також про дату та час їх подальшого направлення до контролюючого органу, є належними доказами для встановлення моменту виникнення обов`язку щодо їх реєстрації.
Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є правомірність податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №215770411 від 12.03.2025 в частині, яким до ТОВ «ХОРОС» застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення граничних строків реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як вбачається зі змісту акта камеральної перевірки від 06.02.2025 №10410/Ж5/26-15-04-11-01/31517914, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення став висновок контролюючого органу про несвоєчасну реєстрацію позивачем шести розрахунків коригування до податкових накладних, а саме: №2777 від 06.11.2023, №565 від 27.03.2024, №1 від 19.04.2024, №2 від 19.04.2024, №4 від 26.04.2024 та №6 від 26.04.2024.
Водночас суд звертає увагу, що для правильного вирішення спору визначальним є встановлення правової природи зазначених розрахунків коригування та моменту початку перебігу строку їх реєстрації в ЄРПН.
Із досліджених судом розрахунків коригування вбачається, що всі вони передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів постачальнику та містять відмітку про те, що підлягають реєстрації в ЄРПН саме отримувачем (покупцем). Отже, зазначені розрахунки коригування належать до категорії розрахунків коригування, реєстрація яких відповідно до пункту 192.1 статті 192 ПК України покладається на покупця товарів (послуг). 
Зі змісту абзацу сімнадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України вбачається, що для таких розрахунків коригування законодавець пов`язує початок перебігу строку їх реєстрації не з датою складання постачальником, а з датою отримання такого розрахунку коригування покупцем.
Таким чином, для встановлення факту порушення граничного строку реєстрації контролюючий орган повинен був насамперед установити дату отримання кожного зі спірних розрахунків коригування позивачем.
Разом із тим судом встановлено, що акт камеральної перевірки не містить відомостей щодо дат отримання позивачем спірних розрахунків коригування. Контролюючий орган не досліджував відповідні обставини, не витребовував відомості щодо руху електронних документів між контрагентами та не навів жодних доказів, які б підтверджували момент фактичного отримання позивачем кожного з розрахунків коригування.
Натомість позивачем на підтвердження своїх доводів надано протоколи руху документа/звіта та пов`язаних із ним повідомлень і квитанцій щодо кожного спірного розрахунку коригування.
Так, щодо розрахунку коригування №2777 від 06.11.2023 судом установлено, що такий документ був отриманий позивачем від ТОВ «Торговий дім «Інтерелектро Україна» 06.12.2023 о 14 год. 13 хв. та вже о 14 год. 13 хв. 43 сек. того ж дня направлений до контролюючого органу для реєстрації. 
Щодо розрахунку коригування №565 від 27.03.2024 встановлено, що він отриманий від ТОВ «Альянс будівельників України» 17.04.2024 о 12 год. 18 хв. 22 сек. та направлений до ДПС України 17.04.2024 о 12 год. 20 хв. 47 сек., тобто фактично через дві хвилини після його отримання. 
Із протоколів руху документів також убачається, що розрахунок коригування №1 від 19.04.2024 був отриманий позивачем 13.05.2024 о 12 год. 34 хв. 30 сек. та направлений до контролюючого органу 13.05.2024 о 13 год. 01 хв. 03 сек.; розрахунок коригування №2 від 19.04.2024 отриманий 13.05.2024 о 15 год. 46 хв. 41 сек. та направлений на реєстрацію 13.05.2024 о 15 год. 47 хв. 06 сек. 
Аналогічним чином розрахунок коригування №4 від 26.04.2024 був отриманий позивачем 14.05.2024 о 09 год. 42 хв. 59 сек. та направлений до реєстрації 14.05.2024 о 14 год. 23 хв. 06 сек., а розрахунок коригування №6 від 26.04.2024 отриманий 14.05.2024 о 10 год. 05 хв. 51 сек. та направлений до ДПС України також 14.05.2024 о 14 год. 23 хв. 06 сек. 
Наведені протоколи містять інформацію про електронний документообіг між контрагентами, дату та час надходження документів, електронні підписи сторін, а також інформацію про подальше направлення відповідних документів до контролюючого органу.
Суд не вбачає підстав ставити під сумнів достовірність зазначених документів, оскільки вони сформовані засобами електронного документообігу та містять усі необхідні реквізити для ідентифікації відповідних операцій.
При цьому відповідачем не надано жодних доказів недостовірності зазначених протоколів, не спростовано відображених у них дат отримання розрахунків коригування та не наведено жодних альтернативних відомостей щодо часу надходження таких документів позивачу.
Фактично доводи відповідача зводяться до того, що початок перебігу строку реєстрації необхідно визначати з дати складання розрахунку коригування постачальником.
Однак такий підхід суперечить прямому змісту пункту 192.1 статті 192 ПК України та пункту 89 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України, які пов`язують виникнення обов`язку покупця щодо реєстрації розрахунку коригування саме з моментом його отримання.
Суд також враховує, що відповідальність, передбачена статтею 120-1 ПК України, має каральний характер, а тому може застосовуватися виключно за умови належного встановлення всіх елементів складу податкового правопорушення. Однією з обов`язкових обставин у даному випадку є встановлення факту порушення платником податків граничного строку реєстрації відповідного розрахунку коригування.
Оскільки відповідач не встановив дату отримання спірних розрахунків коригування позивачем, не дослідив відповідні обставини та не надав належних доказів порушення позивачем строків їх реєстрації, висновки акта камеральної перевірки ґрунтуються на неповно з`ясованих фактичних обставинах справи та не можуть вважатися достатньою підставою для застосування штрафних санкцій.
Резюмуючи викладене, суд доходить висновку, що контролюючим органом не доведено наявності у діях ТОВ «ХОРОС» складу податкового правопорушення, передбаченого статтею 120-1 ПК України, а відтак податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві №215770411 від 12.03.2025 в частині прийняте без належного фактичного та правового обґрунтування, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.
Інші доводи сторін висновків суду по суті спору не змінюють.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на загальну суму 3126,36 грн. 
З огляду на те, що адміністративний позов задоволено, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 3126,36 грн. 
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 12.03.2025 р. №215770411, в частині застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію шести розрахунків коригування: №2777 від 06.11.2023, №1 від 19.04.2024, №2 від 19.04.2024, №4 від 26.04.2024, №6 від 26.04.2024, №565 від 27.03.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРОС» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3126,36 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.