Справа № 711/3662/26
Номер провадження 3/711/937/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 632367 серії ЕПР1 № 632390) про притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,
до адміністративної відповідальності за ст.124 та ст.122-4 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.
В судовому засіданні встановлено, що 04.04.2026 о 22.52 в м.Черкаси по вул. Гоголя, 316, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia a7 д.н.з. НОМЕР_1 та не був уважним не контролював дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, в наслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюрний камінь та дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено». В наслідок ДТП автомобіль, бордюрний камінь та дорожній знак отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Крім того, 04.04.2026 о 22.52 в м.Черкаси по вул. Гоголя, 316, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia a7 д.н.з. НОМЕР_1 та скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на бордюрний камінь та дорожній знак, після чого місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Приписами ч.2 ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП до таких не відносяться.
В судовому засіданні представник особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне праворушення – адвокат Демиденко В.А. на безпосередній участі свого довірителя не наполягав. Зазначив, що його довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнає в повному обсязі та просить суд суворо не карати. 
Заслухавши пояснення представника особи стосовно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Демиденка В.А., дослідивши письмові матеріали справи, відеозаписи з камер спостереження «Будинку правосуддя» та нагрудних камер працівників поліції, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).
Згідно ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається із змісту диспозиції ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
Відповідно до п.26 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Відповідно до п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.12.1 ПДР України.
В ході судового розгляду, судом достовірно встановлено, що водій автомобіля Skoda Octavia a7 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 04.04.2026 о 22.52 год., під час руху в м.Черкаси по вул. Гоголя, 316, не був уважним, не контролював дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, в наслідок чого, здійснив наїзд на бордюрний камінь та дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», при цьому пошкодивши його. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що саме недотримання водієм 
ОСОБА_1 п.2.3.б, п.12.1 ПДР України і призвело до пошкодження транспортного засобу, бордюрного камня та дорожнього знаку.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Крім того, відповідно до диспозиції ст.122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2026 став учасником ДТП місце якої залишив, в зв`язку з чим, приймалися заходи для його розшуку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, підтверджуються наданими матеріалами справи, а саме; протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 632367 та серії ЕПР1 № 632390 складеними у присутності ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП; відеозаписами з камер спостереження «Будинку правосуддя» та нагрудних камер працівників поліції.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги пунктів 2.3б, 12.1 ПДР України, вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, бордюрного камня та дорожнього знаку, а також порушив вимоги п.2.10.а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, тобто залишив місце ДТП.
При накладенні стягнення, відповідно до статей 33-35 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, так у даному випадку стягнення необхідно накласти в межах санкції ст.122-4 КУпАП.
Адміністративна відповідальність реалізується шляхом застосування до винних осіб адміністративних стягнень.
Адміністративні стягнення - це матеріалізований вияв адміністративної відповідальності, негативний правовий наслідок неправомірної поведінки особи, яка вчинила адміністративний проступок і повинна відповісти за свій протиправний вчинок та понести за це відповідне покарання у вигляді певних несприятливих заходів морального, матеріального та фізичного впливу.
Ці стягнення є останньою ланкою в системі заходів адміністративного примусу, мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню адміністративних правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, адміністративні стягнення поєднують у собі елементи репресивного (карального), виховного та запобіжного характеру.
Система адміністративних стягнень, включає в себе різні за характером і правовими наслідками санкції, що дозволяє використовувати їх диференційовано, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого проступку та особи правопорушника. Ці санкції співвіднесені між собою і розташовані в залежності від наростання значимості стягнення - від найбільш легкого (попередження) до самого суворого — адміністративного арешту.
Оскільки кожна стаття Особливої частини КУпАП містить чіткі вказівки на вид стягнення, яке підлягає застосуванню за вчинення передбаченого нею проступку, остільки орган, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, може призначити тільки те адміністративне стягнення, що визначено в цій статті. 
Відповідно до ст.23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду місце якої залишив, при цьому вчинив ДТП, місце якої залишив, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, вважаю, що його виправлення можливе при накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, так як застосування саме цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України.
На підставі ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122-4, 124, 279, 283 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення за вчинення адміністративних правопорушень передбачених:
ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;
ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
На підставі ст.36 КУпАП накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м.Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:	  	В.  М.  Олійник