Справа № 148/3064/25 
Провадження №2/148/346/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області 
в складі: судді Штифурко Л.А.
секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
встановив:

У грудні 2025 позивач звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.06.2021 Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 42-008-866-2-21-Г з ануїтетними платежами. За умовами укладеного Кредитного договору Кредитодавець (Банк) надає кредитні кошти в сумі та на умовах, визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до Договору.
Також, як визначено в самому Кредитному договорі, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК»/Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua.
Розділом 2 Кредитного договору визначено умови та порядок надання кредиту. У відповідності до вказаних умов: - кредит надається на строк з 03.06.2021 до 02.06.2026 включно; - загальний розмір кредиту складає 200000 гривень; - процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) складає 10.00% річних; - розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту складає 2.80% та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав Позичальнику кредитні кошти в сумі 200000 гривень, що підтверджується банківською випискою з рахунку Клієнта.
У подальшому Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту, оплати нарахованих процентів та комісії лише частково. 
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до Боржників за Основними договорами, в тому числі і за Кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03/06/2021, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 .
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття Новим кредитором Прав вимоги, Новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Користуючись даним правом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до Додатку №1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги і за Кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 року, відповідно до якого Боржником є ОСОБА_1 .
Згідно умов Кредитного договору № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих Банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме - 02.06.2026.
Однак Позичальник належним чином умови Кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на погашення кредитної заборгованості.
У відповідності до пункту 3.3.5 Кредитного договору, Кредитодавець має право вимагати повернення Кредиту у повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання Позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місць.
Датою останнього платежу Позичальника по сплаті заборгованості за Кредитним договором є 01.03.2022, відповідно, затримка оплати щомісячних платежів становить більше одного календарного місяця.
Таким чином, станом на день подання позовної заяви, у Відповідача перед Позивачем існує заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 408 021,21 грн., яка складається з:
- заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (в тому числі простроченим) в сумі 181 287,13 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 47 534,08 грн.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями (в тому числі простроченими) в сумі 179 200 грн.
Вказана сума заборгованості за Кредитним договором розрахована Банком станом на 03.09.2024 і в подальшому Позивачем не змінювалась. Після 03.09.2024 жодних додаткових нарахувань, в т.ч. комісій, процентів, штрафів Позивачем не проводилось.
В зв`язку з даними обставинами позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованістьв розмірі 408 021, 21 грн., а також понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 4896,26 грн. та 1211,20 та витрати на правничу допомогу у сумі 20700 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В позовній заяві просить розглянути справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.
В судове засідання представник відповідача, адвокат Кугутюк О.В., не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі відповідача та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, викладених ним у письмових додаткових поясненнях (а.с. 86-87).
Яку слідує із письмових пояснень представника відповідача, позивачем не доведено належними, достатніми доказами тієї обставинами, що ОСОБА_1 отримував інформацію про стан кредиту більше ніж один раз на місяць. За таких обставин кредитний договір в частині встановлення комісійної винагороди в розмірі 2.80 % від суми кредиту є нікчемним з дати підписання договору - 03.06.2021. Здійснений позивачем розрахунк заборгованості, на думку представника відповідача, необґрунтований та арифметично некоректний, не відповідає вимогам чинного законодавства України з огляду на таке. Відповідно до умов Кредитного договору № 42-008-866-2-21-Г Банком було встановлено щомісячну комісію у розмірі 5 600,00 грн. За період з 01.07.2021 по 01.02.2022 відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти в загальному розмірі 44 800,00 грн. саме як комісію.
Оскільки, умова про сплату комісії є нікчемною, то кошти в сумі 44 800,00 грн. сплачені відповідачем, на думку представника відповідача підлягають зарахуванню в рахунок погашення зобов`язань за кредитом у встановленій законом черговості.
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування», у разі недостатності суми платежу (або при розподілі коштів), кошти спрямовуються на погашення: 1. простроченого боргу (відсутній на момент оплат); 2. поточної суми кредиту (тіла) та процентів.
Оскільки проценти за вказаний період (13 079,13 грн.) були сплачені Відповідачем окремими сумами в повному обсязі, усі кошти, номінально зараховані Банком як «комісія» (44 800,00 грн.), повинні бути зараховані як погашення тіла кредиту (основного боргу). Представник відповідача вважає, що позивач у своєму розрахунку ігнорує факт нікчемності комісії, що призвело до штучного завищення бази нарахування відсотків. На підтвердження своїх доводів та розрахунків щодо зарахування раніше сплаченої комісії в погашення боргу, представником відповідача надано контррозрахунок заборгованості (а.с. 87). 
Крім того, 22.04.2026 від адвоката Кугутюка О.В. до суду надійшла заява (а.с. 109-111), в якій він додатково зазначив що відповідач не просить суд визнавати пункт 2.8 договору недійсним, оскільки його нікчемність існує безпосередньо в силу закону. Належним способом захисту у цій справі є відмова у стягненні комісії, виключення її з розрахунку заборгованості та зарахування фактично сплачених сум комісії на погашення дійсних зобов`язань - тіла кредиту та процентів. Вважає, що сама по собі можливість існування комісії не означає законність будь-якої щомісячної плати без розкриття її змісту та без доведення фактичного надання конкретної послуги. Позивач не надав належних і допустимих доказів того, які саме додаткові чи супутні послуги надавалися відповідачу за щомісячну комісію у розмірі 5 600,00 грн., не навів їх конкретного переліку, обсягу, вартості, періодичності та доказів фактичного отримання таких послуг відповідачем. Тому вимога про стягнення 179 200,00 грн. комісії є такою, що ґрунтується на нікчемній умові договору і не підлягає задоволенню.
З огляду на те, що сторони в судове засідання незявились, суд розголянув справу за їх відсутності на підставі наявних доказів без фіксування судового засдіання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встанволено, що 03.06.2021 між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №42-008866-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який підписаний власноручним підписом ОСОБА_1 , про що свідчить копія даного договору (а.с. 13-15). 
Відповідно до п.1.1. вказаного договору Позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує: - прийняття в повному обсязі Публічної пропозиції (оферти) АТ «МЕГАБАНК» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі Договір), який розміщений у Місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК»: www. m cga bank.ua; - згоду з умовами Договору, а також положеннями усіх Додатків до Договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; - що у зв`язку з вільним доступом до публічної частини Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі Інтернет та у відділеннях Банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини Договору та всіх додатків до неї; - укладання з Банком Договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у Місці інформування Позичальника та на сайті АТ «МЕГАБАНК» www.megabank.ua. а також цієї індивідуальної частини Договору, підписанням якої Позичальник приєднується до Договору в цілому.
Згідно п.п. 1.3., 1.4. договору Кредитодавець надає кредитні кошти, (далі-Кредит), в сумі та на умовах, визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього Договору.
Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси Банку готівкою.
В п. 2. Договору визначено умови та порядок надання кредиту: 2.2. кредит надається на строк: з 03 червня 2021 р. до 02 червня 2026 р. включно; 2.3. Загальний розмір Кредиту 200 000,00 грн.; 2.4. процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована), 10,00 % річних; 2.5. орієнтовна реальна річна процентна ставка 70,50%; 2.6. орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору 593 300,73 грн.; 2.8. розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця - 2,80; 2.9. розмір щомісячного платежу, грн., який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця 9 872.03 грн.; 2.11.процентна ставка за користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. Договору, 90% річних; 2.12.Рахунок для сплати щомісячною платежу, штрафу, комісії та пені (далі транзитний рахунок) UА323516290000000037394012148; 2.14. Перелік додаткових послуг Кредитодавця в межах цього Договору та їх вартість на дату укладення Договору наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором.
Відповідно до п. 3.1. договору Кредитодавець зобов`язується: 3.1.1.  для обліку Кредиту відкрити позичковий рахунок № НОМЕР_1 ; 3.1.2. для обліку нарахованих процентів за Кредитом відкрити рахунок № НОМЕР_2 .
Згідно п. 3.2. договору Позичальник зобов`язується: 3.2.1. повернути одержаний Кредиту повному обсязі до 16.00 годин 02 червня 2026 року Графік платежів наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором; 3.2.3. Своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі га відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах. При цьому, перерахування (внесення) Позичальником грошових коштів на погашення ануїтетних платежів повинно бути здійснено у с і рок, не пізніше останнього робочого дня місяця.
Відповідно до п. 3.3. Кредитодавець має право, зокрема: без згоди Позичальника повністю або частково передати (відступити) свої права та зобов`язання по цьому Договору, а також по правочинам, пов`язаним із забезпеченням виконання зобов`язань за цим Договором; 3.3.5. вимагати повернення Кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання Позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.
Згідно п. 4.1. договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.
(Ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього Договору за умови виконання зобов`язання Позичальником заборгованість його повністю погашається).
Згідно п. 4.3. договору нарахування процентів за користування Кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів “факт/360”).
Відповідно до п. 4.4.  договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Кредитодавець обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту Кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому в п. 2.11 цього Договору.
Згідно п. 5.4. договору сторони погоджують та своїм підписом Позичальник підтверджує, що цей Договір з усіма додатками та Договором являють у сукупності для Сторін один єдиний Договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для Договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті цього Договору, чи додатках до нього, так і у Договорі (додатках до нього).
Відповідно до п. 5.5. договору своїм підписом Позичальник підтверджує, зокрема, що укладання цього Договору відповідає його інтересам, внутрішній волі та волевиявленню, а також підтверджує відсутність будь-якої умови чи обставини, які б Позичальник вважав незрозумілими, обтяжливими для нього та такими, що порушують та позбавляють його прав, які він звичайно мав до укладання цього Договору.
Згідно п. 8.3. договору закінчення строку Договору не звільняє Позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Дострокове розірвання Договору здійснюється у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором.
Також 03.06.2021 ОСОБА_1 власноручним підписом та представник АТ «МЕГАБАНК» підписали таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, про що свідчать її копія (а.с. 15 зв.бік-16).
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором та надав позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти в порядку, передбаченому договором, що підтверджується Випискою/особового рахунку з 03/06/2021 по 13/08/2024 відповідача ОСОБА_1 (а.с. 18).
Вказаною випискою/особового рахунку з 03/06/2021 по 13/08/2024 підтверджується нарахування відсотків і комісії та часткова сплата ОСОБА_1 грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом (а.с. 19-20).
Виписками по особовим рахункам з 03.12.2022 по 03.09.2024 відповідача ОСОБА_1 підтверджується нарахування відсотків і комісії за кредитним договором№ 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 (а.с. 21-29).
Згідно з копією розрахунку заборгованості за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 станом на 03.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 становить 408 021,21 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 181 287,13 грн.; - заборгованості по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 47 534,08 грн.; - заборгованості по сплаті комісії (в тому числі прострочена) - 179 200 грн. (а.с. 17). 
Як вбачається з копії Протоколу електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, АТ «МЕГАБАНК» було продано ТОВ «Фінансова компанія» «МУСТАНГ» права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами, у кількості 20054 одиниці, за 23 425 777 грн. (а.с. 30)
Здійснення оплати підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024 року (а.с. 34).
03.09.2024 між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «МУСТАНГ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, про що свідчить його копія (а.с. 31 зв.бік-33), відповідно до п. 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб- підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (офердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Пункт 2 Договору визначає, що Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0% річних) і т.д. (а.с. 31-33).
Відповідно до копії витягу з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги № GL1N426240 від 03.09.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 в розмірі 408021,21 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 181287,13 грн.; заборгованість за відсотками - 47 534,08 грн.; - заборгованість за комісією - 179200 грн. (а.с. 34 зв.бік).
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги,про що свідчить його копія (а.с. 36-37), відповідно до п. 1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами), надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.
Права вимоги, що відступаються за цим Договором належать Первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений ним з попереднім кредитором Боржників - AT «МЕГАБАНК», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став Первісний кредитор.
Згідно п. 2 договору Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами). Вказаний Додаток №1 до цього Договору підписується сторонами одночасно з текстом договору.
Проведення фінансування за вказаним договором підтверджується копією платіжних інструкцій (а.с. 38).
Відповідно до копії витягу з Додатку №1 до договору договір № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 ТОВ «ФК «МУСТАНГ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 в розмірі 408021,21 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 181287,13 грн.; заборгованість за відсотками - 47 534,08 грн.; - заборгованість за комісією - 179200 грн. (а.с. 38 зв.бік).
Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд входить із такого.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З досліджених доказів суд констатує, що Кредитний договір № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 був підписаний ОСОБА_1 та представником АТ «МЕГАБАНК» особисто, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону. Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання та повернення кредитних коштів. Даний факт відповідачем не заперечено та не спростовано. Також відповідачем фактично не заперечується факт отримання ним кредитних коштів за вказаним кредитним договором.
Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що кредитний договір за участі відповідача був укладений, первісний кредитор виконав свої зобовязання щодо передання кредитних коштів в користування відповідачу. Також фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до їх умов, що в кінцевому результаті призвело до виникнення у нього заборгованості.
Крім того, наявні у справі докази доводять, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 згідно укладених договорів відступлення прав вимог № GL1N426240 від 03.09.2024 та №1/12 від 27.12.2024, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку зі зміною кредитора.
Водночас, вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, в сукупності із письмовими доводами представника відповідача щодо нікчемності п. 2.8 Кредитного договору в частині нарахування щомісячної комісії в розмірі 2,80 % від суми кредиту, суд вважає необхідним зазначити таке.
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (частини перша та друга статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 740/3852/19 (провадження № 61-7745св21) зазначено, що: «відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зокрема у пункті 31.29 зазначено, що: «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) зазначено, що: «згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У даній справі, в кредитному договорі не зазначено переліку банківських послуг, що становлять щомісячну комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 5600 грн.
Надання щомісяця інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, що суперечить приписам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», тому що таку інформацію споживач має право отримувати безоплатно.
Отже, положення кредитного договору № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення з відповідача комісії в розмірі 179200 грн., на переконання суду, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Водночас, що стосується заборгованості за тілом кредиту та нарахованами відсотками, то суд доходить висновку, що така у відповідача перед позивачем існує і вона доведена позивачем належними доказами, зокрема виписками з особових рахунків відповідача ОСОБА_1 та розрахунком заборгованості станом на 03.09.2024, виконаного первісним кредитором. Підстав для відхилення такого розрахунку, як про це вказує представник відповідача в письмових поясненнях, суд не вбачає з огляду на таке.
Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно зі статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (далі Положення № 75), первинним є документ, який містить відомості про операцію.
До первинних документів бухгалтерського обліку в банках відносяться, зокрема, виписка по рахунку про рух коштів.
Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Пунктом 62 Положення № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц.
У даній справі долучені до позовної заяви виписки по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 18-20, 21-29), розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 (а.с. 17) є належним доказом отримання кредитних коштів, надходження коштів на погашення заборгованості, наявності заборгованості боржника, обрахування її складових та розміру.
Так, із вказаного вище розрахунку заборгованості судом встанволено, що за кредитним договором відповідачем на погашення тіла кредиту в розмірі 200 000 грн., сплачено 18712, 87 грн.; на погашення відсотків сплачено 13079,13 грн.; комісії - 44 800 грн. Залишок заборгованості про кредиту - 181287, 13 грн.; залишок заборгованості по відсотках - 47534,08. З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що погашення заборгованості за кредитом підлягало шляхом сплати ануїтетних платежів, які включали в себе, як заборгованість по основному боргу, так і по відсотках, суд доходить висновку, що загальний залишок заборгованості відповідача перед позивачем по кредитному договору становить 228821, 21 грн. = (181287, 13+47534,08).
Водночас, беручи до уваги той факт, що банк на погашення заборгованості за кредитом зарахував зі сплачених ОСОБА_1 сум 44800 грн. в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту на підставі п. 2.8 кредитного договору, який є нікчемним, про що судом вказано вище, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заборгованості ОСОБА_1 по кредиту в розмірі 228821, 21 грн. на 44800 грн. сплаченої відповідачем кредитодавцю комісії.
Таким чином, за здійсненими судом розрахунками на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням того, що умови договору про сплату боржником щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемними, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 в розмірі 184021,21 грн. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи з викладеного вище, позов підлягає частковому задоволенню шляхом я стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК ЄВРОКРЕДИТ" заборгованості за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 у розмірі 184021,21 грн.
Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 134 ЦПК України представником позивача у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач сплатив за надання правової допомоги в сумі 20700 грн. (а.с. 2-11).
01.07.2025 між адвокатом Коростельовим С.В. та ТОВ "ФК Єврокредит", укладено договір про надання правничої допомоги №1/07-25, про що свідчить його копія (а.с. 41-44). Сума гонорару за фактичне стягнення Заборгованості, за цим Договором визначається у відсотковому відношенні від суми фактично отриманих Клієнтом грошових коштів у якості стягнення заборгованості з Боржників, в тому числі, сплачених Боржниками добровільно після прийняття судом рішення про стягнення заборгованості та судових витрат з такого Боржника.Обсяг наданих послуг (виконання дій та заходів, визначених в п. 1.2. цього Договору) по стягненню Заборгованості з Боржників, період їх надання та сума гонорару за надання вказаних послуг, визначається Адвокатом та зазначається в Акті приймання-передачі наданих послуг.
Згідно копії вартості послуг (прейскурант), який є додатком №2 до договору про надання правничої допомоги №1/07-25, адвокатом Коростельовим С.В. та ТОВ "ФК Єврокредит" погоджено наступну вартість надання послуг по стягненню заборгованості з боржників, а саме: - проведення юридичного та фінансового аналізу боржника -1200 грн.; - складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення Заборгованості з боржника - 15 000 грн.; складання, підписання та подання до суду заяви про забезпечення позову - 4 500 грн. (а.с 45).
Відповідно до копії реєстру боржників від 02.07.2025 ТОВ "ФК Єврокредит" передав, а адвокат Коростельов С.В. отримав в роботу наступний реєстр прав вимог щодо наступних боржників : кредитний договір № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021, боржник ОСОБА_1 , загальний розмір заборгованості – 408021,21 грн. (а.с. 46).
11.11.2025 між адвокатом Коростельовим С.В. та ТОВ "ФК Єврокредит" складено та підписано Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги, про що свідчить його копія (а.с. 46 зв.бік ), згідно якого сторони погодили надання наступних правових послуг: 
проведення юридичного та фінансового аналізу боржника-1200 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника - 15 000 грн.; складання, підписання та подання до суду заяви про забезпечення позову - 4 500 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Судом встановлено, що у зв`язку з представництвом позивача адвокатом Коростельовим С.В. проведено юридичний та фінансовий аналіз боржника, складено, підписано та подано до суду позовну заяву щодо стягнення заборгованості з боржника, складено, підписано та подано до суду заяву про забезпечення позову.
Виходячи із викладеного, складності даної справи, часу витраченого на виконання робіт з надання правничої допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, ціну позову і значення справи для сторін, їх фінансового стану, часткового задоволення позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу слід стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 9335,88 грн., що, на переконання суду, відповідатиме принципу розумності та співмірності за даних обставин.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2208,25 грн. Судовуий збір в сумі 1211,20 грн., сплачений позивачем при зверненні із заявою про забезпечення позову, стягненню з відповідача не підлягає, оскільки у задоволенні вказаної заяви судом відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит", місцезнаходження якого: 49001, вул. Ушинського, 1 , офіс 105, м. Дніпро, код ЄДРПОУ 40932411 заборгованість за кредитним договором № 42-008-866-2-21-Г від 03.06.2021 в розмірі 184021,21 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі двадцять одна гривня двадцять одна копійка).
В решті позов залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" судовий збір в сумі 2208,25 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 9335,88 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене в день його проголошення, або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 03.06.2026.

Суддя Л.А. Штифурко