1	Справа № 335/4688/26  2-о/335/167/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Новасардової І.В., за участю секретаря судового засідання Печерей О.С., представника заявника Тивоненка Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника, - адвоката Тивоненка Д.Р., звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначила наступне.
Заявниця – ОСОБА_1 , є повнорідною донькою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (точна дата смерті у свідоцтві рф з невідомих заявниці причин не зазначена). ОСОБА_2 є уродженцем міста Запоріжжя, був зареєстрований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 помер у АДРЕСА_2 . Разом з тим, у медичному свідоцтві про смерть, долученим до матеріалів заяви причина смерті не зазначена та заявниці не відома. Також у зазначеному свідоцтві не визначено точної дати смерті ОСОБА_2 . Водночас наявна фотокартка місця поховання ОСОБА_2 , на якій на надгробній плиті зазначено дату смерті — ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з викладеним, заявник просить вважати датою смерті ОСОБА_2 — ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
У зв`язку з цим, заявник просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на тимчасово окупованій території України у АДРЕСА_2 , причина смерті – невідома.
Ухвалою суду від 30.04.2026 року заяву було залишено без руху, заявнику надано строк на усунення недоліків терміном 10 днів, з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. На виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху, 04.05.2026 року від представника заявника надійшла заява. 
Ухвалою суду від 05.05.2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Разом з цим, вищезазначеною ухвалою суду зобов`язано Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надати інформацію щодо наявності актового запису про смерть ОСОБА_2 .
На виконання вищезазначеної ухвали суду, 11.05.2026 року від представника Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява, відповідно до якої повідомлено суд про те, що по архіву Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України актовий запис про смерть на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим не значиться. Заперечення щодо розгляду справи відсутні. Представник також просить суд розглянути заяву за її відсутності. 
Крім цього, судом сформовано ряд запитів та відповідно, отримано відповіді, зокрема 12.05.2026 року від Управління ДМС у Запорізькій області, згідно з якою громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації в 2020 році з адреси: АДРЕСА_1 та згідно з відповіді №2756635 від 19.05.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, за вказаними параметрами особу ОСОБА_2 не знайдено. 
У судовому засіданні представник заявника, наполягав на задоволенні заяви, з підстав, викладених у ній. Просив вважати дату смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявник у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. 
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилась, подала відповідну заяву.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, заслухавши думку представника заявника, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданим Хортицьким РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, місце народження: м. Запоріжжя. 
Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: с. Степанівка Перша, Приазовський район, Запорізька область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 18.12.2025 року органом окупаційної влади.
Згідно медичного свідоцтва про смерть серії 23 №200851599, виданою 15.12.2025 органом окупаційної влади, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: с. Степанівка Перша, Приазовський район, Запорізька область, причина смерті: інші неточно зазначені та неуточнені причини смерті.
Разом з цим, до матеріалів справи долучено фотографію могили ОСОБА_2 , з якої вбачається, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до Переліку територій, територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, на час розгляду справи, Приазовська селищна територіальна громада, до якої відноситься село Степанівка Перша, є тимчасово окупованою територією України з 24.02.2024 року.
Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. 
Заявниця – ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.10.1984 року.
Заявниця 18.01.2003 уклала шлюб з ОСОБА_3 , шо підтверджується свідоцтвом про укладенням шлюбу НОМЕР_4 , та змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». Надалі цей шлюб було розірвано що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_5 .
21.04.2018 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 ».
Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.
Відповідно до ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території”, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Відповідно до п.п. 1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення”, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Розділу 5 ч. 1 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави України. 
Надані заявником докази, досліджені судом, достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, з урахуванням яких суд дійшов висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на тимчасово окупованій території України у АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. 
Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. 
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
Керуючись ст. ст. 247, 293, 315, 317, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити. 
Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Запоріжжя, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України у с. Степанівка Перша, Приазовського району, Запорізької області. 
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя           І.В. Новасардова