КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року Київ № 320/6633/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Ліквідаційна комісія Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду надійшов вказаний адміністративний позов в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції Київської області щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у зоні проведення антитерористичної операції 25.03.2015 під час служби в органах внутрішніх справ;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції Київської області провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у ззоні проведення антитерористичної операції 25.03.2015 під час служби в органах внутрішніх справ, за результатом якого видати акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.03.2015 він отримав тілесні ушкодження у зоні проведення антитерористичної операції, проте, відповідачем протиправно відмовлено йому в проведенні розслідування нещасного випадку за даним фактом, чим порушено вимоги Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.
Ухвалою суду від 14.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Ухвалою суду від 26.08.2021 залучено до участі у справі співвідповідача, а саме: Ліквідаційну комісію Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС в Київській області.
Головне управління Національної поліції у Київській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що позивач перебував у трудових відносинах з управлінням Державної автомобільної інспекції, а тому ГУНП в Київській області права позивача не порушувало.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 21.08.2015 серії НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 13.03.2015 по 11.04.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, що підтверджується довідкою від 09.04.2015.
05.10.2018 позивач звернувся до Головного управління МВС України у Київській області із заявою про проведення службового розслідування за фактом отримання ним тілесних ушкоджень 25.03.2015 в зоні АТО.
Листом Головного управління МВС України у Київській області від 19.10.2018 №Ш-1493 повідомлено позивача, що відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, в органах внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 12.03.2013 №230, зареєстрованим уМіністерстві юстиції України 02.04.2013 №541/23073, службові розслідування проводяться лише відносно рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.
20.05.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.
Листом від 19.07.2019 №89/Ш-411 Головним управління Національної поліції у Київській області було зазначено, що оскільки розслідування нещасного випадку за фактом отримання тілесних ушкоджень в зоні АТО 25.03.2015 не проводилось та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, необхідно провести вказане службове розслідування згідно вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230.
Представник позивача 24.06.2020 звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із запитом про надання інформації, чи проводилось службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 у зоні АТО 25.03.2015, та з проханням надати наказ уовноваженого начальника про призначення службового розслідування, а також висновку та акту службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 в зоні АТО 25.03.2015. У випадку, якщо таке службове розслідування не було проведено з вини уповноважених на те службових осіб представник позивача просив повідомити порядок отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення йому інвалідності ІІ групи, пов`язаної з проходженням служби в поліції.
На вказаний запит відповідачем надано відповідь, що службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень в зоні проведення АТО 25.03.2015 ОСОБА_1 не проводилось.
Роз`яснено, що одноразова грошова допомога виплачується за умови надання повного переліку документів, визначених Порядком та умови виплати одноразової грошової допомоги, що затверджені наказом МВС України від 11.01.2016 №4.
Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо непроведення розслідування нещасного випадку, який стався 25.03.2015, у період проходження служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.
Закон України "Про охорону праці" від 14.10.1992 №2694-XIІ (далі - Закон №2694-XIІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.
За приписами статті 1 Закону №2694-XIІ охороною праці є система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Відповідно до статті 14 Закону №2694-XIІ працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Частинами першою та другою статті 22 Закону №2694-XIІ передбачено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404 (далі Порядок №1346), розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, та дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).
Згідно з пунктом 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).
Відповідно до пункту 2.2 Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Пунктом 2.4 цього Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).
Згідно з пунктом 3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Пунктами 3.4, 3.5, 3.7 Порядку №1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).
Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).
При травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.
Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.
З наведених положень Порядку №1346 слідує, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.
Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду від 01.11.2019 у справі № 823/346/17, від 14.04.2020 у справі №580/1768/19 та від 14 .07.2020 у справі № 823/1605/17.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивач звертався до відповідача з заявою про розслідування нещасного випадку, який стався з ним при виконанні службових обов`язків у період проходження служби, однак листом Ліквідаційної комісії Головного правління МВС України у Київській області було роз`яснено, що службові розслідування проводяться лише відносно рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ.
Водночас, аналіз пункту 3.5 Порядку №1346 дає підстави для висновку, що у разі одержання керівником повідомлення про нещасний випадок, керівник наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією (пункт 3.5 Порядку).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" постановлено ліквідувати УМВС України в Київській області та утворити Головне управління Національної поліції в Київській області.
Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до загальнодоступних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на момент розгляду справи перебуває в стані припинення, проте наразі не припинено, що вказує на цивільну правоздатність цієї юридичної особи.
Положеннями частин третьої та четвертої статті 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
Оскільки чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості проведення розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією органу Міністерства внутрішніх справ України та з огляду на те, що УМВС України в Київській області є вищестоящим органом ліквідованого Управління Державної автомобільної інспекції, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.
При прийнятті рішення у справі судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01.11.2019 у справі №823/346/17, від 26.02.2020 у справі №823/153/17 та від 24.09.2020 у справі №823/463/17 та від 14.07.2020 у справі № 823/1605/17.
Перевіривши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд, керуючись частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 25.03.2015, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку з позивачем, який стався 25.03.2015, у період проходження ним служби та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати актом розслідування нещасного випадку та актом, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського.
Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
Задовольнити адміністративний позов. 
Визнати протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався 25.03.2015, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження.
Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі Ліквідаційної комісії Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (код ЄДРПОУ 24521910, вул. Ф. Ернста, буд. 8, м. Київ) провести розслідування нещасного випадку з ОСОБА_1 , який стався 25.03.2015, у період проходження ним служби в органах внутрішніх справ України та під час якого ним отримані тілесні ушкодження, та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.