Справа № 337/598/26
Номер провадження 2/337/925/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2026 року ТОВ «Іннова Нова» в особі представника Андрущенко М.В. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства суму заборгованості за договором позики у розмірі 20 220,00 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн. 
В обґрунтування позову зазначено, що 16 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №6344761224, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17.11.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Названий договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець відповідно до умова договору свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, однак остання зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, внаслідок чого утворилась заборгованість у зазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки остання продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість в добровільному порядку. 
Ухвалою судді від 10 лютого 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Ухвалою суду від 05 березня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «ПУМБ».
20 березня 2026 року АТ «ПУМБ» надав затребувану інформацію про належність картки відповідачці ОСОБА_1 та надано виписку по рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 16.12.2024 по 15.01.2025, згідно якої 16 грудня 2024 року на відкритий рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 5000,00 гривень. 
20 березня 2026 року представник відповідача адвокат Москвічов А.С. через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, згідно якого вважає недоведеним факт існування заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №6344761224 від 16.12.2024. Оскільки позивач до позовної заяви не надав виписку з рахунку відповідача, на який зараховувались грошові кошти, а надана довідка - розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, який є документом, що створений самим позивачем, є внутрішнім документом фінансової установи, та не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, а тому зазначена у ній інформація за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вона була складена, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. 
Крім того, представник відповідача, посилаючись на розділ IV «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» вважає безпідставним нарахування неустойки в сумі 10000,00 гривень в період дії воєнного стану. Просить відмовити ТОВ «Іннова Нова» в позовних вимогах в повному обсязі.
02 квітня 2026 року представник позивача ТОВ «Іннова-Нова» через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, де окрім пояснень, які є аналогічними, наведеним у позовній заяві, просить відзив представника відповідача на позовну заяву залишити без розгляду, оскільки стороною відповідача пропущено строк на подання такого відзиву. Заперечує проти наданого відзиву ще й з причини, що відзив подано особою без повноважень представника по справі та відповідно без процесуальної дієздатності на підставі відсутності власноручного чи електронного підпису адвоката Москічова А.С. на долученому до відзиві копії ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 .
Щодо доводів відповідача про відсутність доказів перерахування грошових коштів, позивач зазначає, що на підтвердження факту надання кредиту до матеріалів справи долучено довідку про здійснення відповідної транзакції, видану фінансовою установою, яка містить відомості про суму переказу, номер транзакції, а також часткові реквізити платіжного засобу.
Позивач звертає увагу, що надання повних реквізитів банківської картки є неможливим у зв`язку з вимогами законодавства щодо захисту банківської таємниці та заборони копіювання платіжних інструментів.
Крім того, позивач вказує, що надані ним докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження факту укладення договору та отримання відповідачем кредитних коштів.
Щодо клопотання представника позивача про залишення відзиву на позовну заяву без розгляду за відсутності належних повноважень представника відповідача у зв`язку з відсутністю підпису на ордері, суд виходить із того, що такі доводи є формальними та не можуть бути підставою для відмови у прийнятті відзиву до матеріалів справи, адже відзив сформовано в системі «Електронний суд» та підписано електронним цифровим підписом, що дозволяє ідентифікувати представника відповідача як адвоката, а відтак підстави вважати, що відзив подано неуповноваженою особою, відсутні.
Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач та її представник у судове засідання повторно не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Москвічов А.С. надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із прийняттям участі в іншому процесі.
Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи, суд приймає до уваги те, що межі перенесення розгляду справи не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка учасників справи та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Безпідставне відкладення розгляду справи призведе до порушення прав інших учасників справи та суперечитиме принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.
Натомість, заявляючи клопотання про повторне відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні, про участь в засіданні дистанційно, в режимі відеоконференції стороною відповідача жодного разу заявлено не було. Отже таку позицію суд вважає направленою на затягування розгляду справи, що призведе до порушення процесуальних строків розгляду справи.
З огляду на зазначене, клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.
За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних доказів, позицій, що викладені у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 16 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №6344761224. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Договору позики позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 5000 грн., шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, п. 4.1-4.2 та п.4.4 цього Договору, його додатків.
Так, Договором визначені основні умови щодо надання коштів у позику: п. 2.4. тип кредиту - кредит; п. 2.8. мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. строк кредиту 360 днів; п. 3.2. дати надання кредиту: 16.12.2024 або наступний за ним календарний день; п. 2.6. тип процентної ставки - фіксована; п. 2.6.1. стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.2. товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Згідно з п. 2.18 Договору товариством була здійснена електронна ідентифікація позичальника шляхом отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.
З квитанції до платіжної інструкції № 20073-1354-173052655 вбачається, що 16.12.2024 платником ТОВ «Іннова Фінанс» через надавача платіжних послуг ТОВ «ФК "Контрактовий дім» на банківську картку № НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти у сумі 5 000 грн з призначенням платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс» поповнення картки MasterCard, № НОМЕР_1 .
Вказана квитанція до платіжної інструкції хоча й не є первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», однак є належним письмовим доказом у контексті частини першої статті 76 ЦПК України, оскільки містить безпосередню інформацію про рух коштів та є створеним уповноваженою фінансовою установою.
Позивач надав належний доказ щодо проведення платежу, відповідач же, у свою чергу, не надала жодних доказів, які б свідчили про відсутність факту отримання нею кредитних коштів.
Оскільки ТОВ «Іннова Фінанс» не є банківською установою, то відповідно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.
Проте, факт зарахування коштів також підтверджується витребуваною судом інформацією у АТ «ПУМБ» про належність банківської картки з повним номером № 5355280218141073 (рахунок № НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , а також факт перерахування саме на цю картку 16.12.2024 о 20:42:47 год кредитних коштів у сумі 5 000 грн.
З наданої АТ «ПУМБ» виписки про рух коштів з 16.12.2024 по 15.01.2025 по рахунку № № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , також убачається, що відповідач отримала кредитні кошти у сумі 5 000 грн 16.12.2024 о 20:42:47 год, користувалася ними, здійснювала покупки, грошові перекази на інші картки тощо.
Отже, ТОВ «Іннова Фінанс» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало своєчасно і в повному обсязі.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наведеного ТОВ «Іннова Нова» сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання грошових коштів у кредит №6344761224 від 16.12.2024 станом на 20.01.2026 становить 20220,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 000 грн, заборгованість за процентами – 5220,00 грн, пеня - 10 000 грн.
Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Положеннями частини 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України).
Згідно із підпунктом п`ять частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до підпункту 59 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням кваліфікованого сертифіката електронного підпису, виданого кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та не містить відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису
Згідно із ч. 3ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач уклала із ТОВ «Іннова Фінанс» електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання перед Відповідачем за договором позики виконало та надало їй кредит в сумі 5000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача, номер якої надано йому позичальником та вказано в кредитному договорі.
Оскільки відповідач при укладенні договору разом із своїми паспортними даними надала номер карткового рахунку на який було здійснено переказ коштів, суд вважає, що позивачем доведено факт укладення договору та надання грошових коштів, що також відповідачем не оспорюється.
Доводи відповідача щодо відсутності первинних бухгалтерських документів суд оцінює критично, оскільки факт перерахування коштів підтверджується офіційною інформацією банківської установи, яка має належну доказову силу.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1049, ст. 1054 ЦК України передбачено, що кредит/позика надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит/позику в строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити проценти. 
За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Судом встановлено, що докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні.
Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором позики №6344761224 від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 порушила обумовлені договором строк і порядок повернення кредитних коштів, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з неї процентів у розмірі 5220,00 грн. та тіла кредита у розмірі 5000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею (неустойкою) суд зазначає.
Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №793/2025 від 20 жовтня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб до 02 лютого 2026 року.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Враховуючи те, що заборгованість за пенею у відповідача ОСОБА_1 за договором позики №6344761224 від 16.12.2024 виникла у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що вказана заборгованість у розмірі 10000,00 грн. стягненню з відповідача не підлягає, а тому, в цій частині позову слід відмовити.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, а також те, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кредитні кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення із останньої в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику №6344761224 від 16.12.2024 у розмірі 10220,00 грн. з яких: 5000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5220,00 грн. заборгованість за процентами.
Щодо розподілу судового збору.
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 2662,40 грн.
Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги позивача ТОВ «Іннова Нова» задоволені частково, що становить 51 % від заявлених позовних вимог, а тому витрати зі сплати судового збору необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 1357,80 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 599, 625, 1048 - 1050 ЦК України, ст.ст.82, 133, 137, 141 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Нова» (місцезнаходження: 04071, м.Київ, вул. Верхній Вал, 10, ЄДРПОУ 44127243):
– заборгованість за договором позики №6344761224 від 16 грудня 2024 року в розмірі 10220,00 грн. (десять тисяч двісті двадцять гривень 00 копійок), з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн.,заборгованість за процентами – 5220,00 грн.;
– судові витрати у розмірі 1357,80 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят сім гривень 80 коп).
В задоволенні іншої частини позову – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун