Справа № 446/2911/25 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І. 
Провадження № 33/811/659/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Оліщука В. П., захисника потерпілої - Хом`яка О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника Хом`яка О. Г. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 на постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2026 року, 

встановив: 

постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 531468 від 04.12.2025 року, ОСОБА_1 04.12.2025 року о 12:00 год. на вулиці Володимира Великого, 21А, в селі Сапіжанка Львівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив наїзд на клумбу магазину «Юлія» та пошкодив її. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
На зазначену постанову захисник Хом`як О. Г. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції провів розгляд справи поверхнево, зокрема, не надав належної оцінки поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди та схемі місця ДТП. Звертає увагу, що дії водія ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки він перед початком обгону не впевнився в його безпечності та почав його здійснювати, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Getz», водій якого включила лівий показник повороту та здійснювала такий маневр. Звертає увагу, що ОСОБА_1 зобов`язаний був утриматися від маневру обгону до того часу, поки ОСОБА_2 не завершить поворот ліворуч. Крім того, зазначає, що обгін на даній ділянці дороги заборонений через наявність перехрестя нерівнозначних доріг.
Заслухавши доводи захисника потерпілої - Хом`яка О. Г., який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Оліщука В. П., які заперечили проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.
Встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наступних обставин: 04.12.2025 року о 12:00 год. на вулиці Володимира Великого, 21А, в селі Сапіжанка Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Getz», НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив наїзд на клумбу магазину «Юлія» та пошкодив її. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
В судовому засіданні суд першої інстанції дослідив всі наявні у матеріалах справи докази. 
Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події, автомобіль марки «Hyundai Getz», під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Володимира Великого в селі Сапіжанка Львівського району Львівської області, починає здійснювати маневр лівого повороту до магазину «Юлія», і в цей момент з ним здійснює зіткнення транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», під керуванням ОСОБА_1 , який вже рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі та здійснював маневр обгону.
При цьому, як вбачається з плану-схеми місця ДТП від 04.12.2025 року, яка підписана усіма учасниками ДТП, та відеозапису з камери відеоспостереження, на даній ділянці дороги відсутні будь-які дорожні знаки, в тому числі і дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», а на дорозі наявна переривчаста лінія, яка розділяє смуги руху. 
З відеозапису та наявних фотографій з розкадрування такого відеозапису чітко вбачається, що в той момент, коли автомобіль марки «Hyundai Getz» почав здійснювати маневр лівого повороту, по зустрічній смузі в попутному напрямку вже рухався транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», здійснюючи маневр обгону.
Зазначене свідчить про те, що водій ОСОБА_1 перший почав маневр обгону транспортного засобу, керованого ОСОБА_2 , повністю перебуваючи на зустрічній смузі руху.
Водночас, водій автомобіля «Hyundai Getz» не врахував цю обставину на дорозі та почав здійснювати маневр повороту ліворуч, однак, на переконання суду апеляційної інстанції, подання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від обов`язку пересвідчитися у безпечності маневру і в тому, що такий маневр не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що досліджені докази не містять належних та допустимих даних про порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України під час виконання маневру обгону. 
Сам по собі факт здійснення обгону не свідчить про порушення Правил дорожнього руху та не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності доказів неправомірності такого маневру. 
Таким чином, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що водієм ОСОБА_1 порушено п.10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за обставин, що викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи та вимоги апеляційної скарги про визнання вини ОСОБА_1 в порушенні п. 14.2 б та п. 14.6 а ПДР України вважаю безпідставними, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Стаття 124 КУпАП, порушення якої ставиться у провину ОСОБА_1 , є бланкетною (відсильною) нормою, тобто вона лише описує наслідки, але для встановлення складу правопорушення відсилає до інших нормативних актів, зокрема Правил дорожнього руху України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину лише п.10.1 Правил дорожнього руху України.
Водночас, суд розглядає справи про адміністративні правопорушення в межах складеного протоколу, не маючи повноважень виходити за його межі, збирати докази з власної ініціативи чи змінювати кваліфікацію правопорушення.
Крім того, суд не має права самостійно погіршувати становище особи чи додавати нові обставини, не зазначені у протоколі.
Відтак, вимоги апеляційної скарги про визнання вини ОСОБА_1 в порушенні п. 14.2 б та п. 14.6 а ПДР України виходять за межі розгляду справи та складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення, що є порушенням прав ОСОБА_1 на справедливий суд, а тому задоволенню не підлягають.
Суд не бере до уваги доводи захисника про наявність дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», оскільки вказаний дорожній знак розміщений на другорядній дорозі для учасників даної ДТП, які рухались головною дорогою, не перебував у їхньому полі зору та встановлений для водіїв, які рухаються другорядною дорогою та мають намір здійснити виїзд на головну дорогу.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

постановив:

постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 25.03.2026 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Хом`яка О. Г. в інтересах потерпілої ОСОБА_2 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Головатий В. Я.