ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6272/21  Номер провадження 22-ц/814/2401/26	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Карпушина Г.Л.; суддів Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П.-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 березня 2026 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:  
У грудні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025 року.
Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2023 року позов КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за опалення та гарячу воду з період 01.10.2010 по 30.09.2021 року у розмірі 85 840,97 грн., 3 % річних у розмірі 1561,5 грн., інфляційні витрати в сумі 3602,96 грн., судовий збір у сумі 2270 грн., всього 93274,98 грн.
21 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Немишлянського ВДВС м. Харкова Масловим Д.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (надалі ВП) №79398920 щодо примусового виконання виконавчого документа, зазначеного як виконавчий лист №645/6772/21, виданий 29.09.2025 року.
Вказував, що про початок виконавчого провадження та арешт коштів за постановою від 21.10.2025 скаржник дізнався лише 24.10.2025 року через блокування банківської картки ПриватБанком. Постанова про арешт майна винесена 14.11.2025 року.
Зазначав, що в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» – державний виконавець не надіслав боржнику жодної постанови та не забезпечив повідомлення про відкриття ВП і вчинені виконавчі дії. Також вказував, що постанови від 21.10.2025 та від 14.11.2025 боржник не отримував, що підтверджується офіційними відповідями Мін`юсту та ВДВС. 
Також має місце порушення ст. 19 та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» – державний виконавець не надав можливості ознайомитись із матеріалами ВП, не забезпечив доступ до документів, що підтверджується відсутністю їх в АСВП та відповідями Мін`юсту.
Вказував, що державний виконавець відкрив провадження на підставі виконавчого листа з реквізитами, які не відповідають матеріалам справи № 645/6272/21, оскільки наявна невідповідність номеру справи.
Також вказує, що сума боргу зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження у розмірі 70059, 59 грн. жодними документами не підтверджена та відрізняється від суми у виконавчому листі, який видано на виконання заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 листопада 2023 року.
Вказував, що після відкриття виконавчого провадження державний виконавець виніс постанову «Про зміну реєстраційних даних», в якій було замінено номери справи з 645/6772/21 на 645/6272/21, чим було порушено ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки будь-які зміни до реквізитів виконавчого документа заборонені. Внесення виправлень у виконавчий документ належить виключно до компетенції суду.
Окрім того вказує, що 14.11.2025 року державним виконавцем було винесено повторно постанову про арешт коштів та майна боржника, чим порушено вимоги ЗУ « Про виконавче провадження» яким не передбачено повторного накладення арешту через зміну реквізитів виконавчого документа.
Зазначає, що оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2025 року є незаконною, то всі послідуючі постанови також є незаконними.
Враховуючи викладене, просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Маслова Д.Б. від 21.10.2025 року про відкриття виконавчого провадження № 79398920 у зв`язку із використанням виконавчого документа, реквізити та зміст якого не відповідають вимогам законодавства. Скасувати постанови про арешт коштів і майна , винесені 21.10.2025 року та 14.11.2025 року. Визнати виконавчий документ, використаний для відкриття виконавчого провадження № 79398920 неналежним, оскільки його реквізити, а саме дата та зміст суперечить вимогам ст. 431 ЦПК України та ст. 3.4 ЗУ « Про виконавче провадження». Зобов`язати державного виконавця закінчити виконавче провадження № 79398920 відповідно до ст. 39 ЗУ « Про виконавче провадження».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 березня 2026 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21 жовтня 2025 року - відмовлено в повному обсязі.
Не погодившись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обставин зміни реквізитів виконавчого документа. Вказує, що такі діє державного виконавця порушують вимоги чинного законодавства, оскільки зміна таких реквізитів здійснюється виключно судом.
Також зазначає, що боржника не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, що є порушенням ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», а також не надано можливості ознайомлення з матеріалами ВП. Вказує, що судом не було враховано, що боржник на момент відкриття виконавчого провадження перебував за межами України, а тому вказана обставина свідчить про відсутність належного повідомлення боржника та об`єктивну неможливість своєчасно реалізувати свої права.
Зазначає, судом не перевірено обставини видачі виконавчого листа та те, що він був виданий через два роки після набрання рішення законної сили. Також судом не перевірено чи не відбувалися змінити або виправлення до виконавчого документа після його видачі.
Крім того, у виконавчому листі зазначена сума боргу 93274, 98 грн., а в постанові про відкриття виконавчого провадження сума 70059, 59 грн. Вказане ставить під сумнів законність відкриття виконавчого провадження.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Октябрським районним судом м. Полтави від 09 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість за опалення та гарячу воду з період 01.10.2010 по 30.09.2021 року у розмірі 85 840,97 грн., 3 % річних у розмірі 1561,5 грн., інфляційні витрати в сумі 3602,96 грн., судовий збір у сумі 2270 грн., всього 93274,98 грн.
Судом також встановлено, що 21 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Немишлянського ВДВС м. Харкова Масловим Д.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (надалі ВП) №79398920 щодо примусового виконання виконавчого документа, зазначеного як виконавчий лист №645/6772/21, виданий 29.09.2025 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість 70059,59 грн.
Зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
В подальшому 21.10.2025 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 77368,55 гривня (UAH). 2. Копії постанови надіслати банкам, небанківським надавачам платіжних послуг,
21.10.2025 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 7005,96 грн. Вказано стягнути з боржника: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 виконавчий збір у розмірі: 7005,96 гривня (UAH).
21.10.2025 року винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Визначити для боржника: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 адреса: АДРЕСА_1 Розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: Плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69грн Винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 125.53грн Винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) 102.79грн Винесення постанови про стягнення виконавчого збору 2.84грн Винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 2.84грн Загальна сума мінімальних витрат: 303,00 грн.
14.11.2025 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість № ВД: 645/6772/21 зазначити № ВД: №645/6272/21.
Відмовляючи в задоволенні скарги районний суд виходив з того, що оскаржувані постанови були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, а право заявника не було порушено.
Проте, колегія суддів вважає не достатніми та неповними мотиви районного суду щодо відмови в задоволенні скарги з огляду на наступне.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. Ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначено як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Порядок вчинення виконавчих дій приватним виконавцем регламентований Законом України «Про виконавче провадження».
У частині першій статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Виконавець розпочинає примусове виконання рішень на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов до суду у випадках передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку встановлених законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (частина перша статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).
У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання (частина перша статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із матеріалів справи вбачається, що в Немишлянський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.10.2025 року було направлено заяву стягувача КП « Харківській теплові мережі» про примусове виконання рішення в порядку ст. 26 ЗУ « Про виконавче провадження» та у заяві вказано суму стягнення 70059, 59 грн .До заяви долучено оригінал виконавчого листа ( а.с.15).
21 жовтня 2025 року головним державним виконавцем Немишлянського ВДВС м. Харкова Масловим Д.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (надалі ВП) №79398920 щодо примусового виконання виконавчого документа, зазначеного як виконавчий лист №645/6772/21, виданий 29.09.2025 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованість 70059,59 грн.
Зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Разом з тим, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було виявлено описку, а саме невірно вказано номер виконавчого листа. 14.11.2025 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість № ВД: 645/6772/21 зазначити № ВД: №645/6272/21.
Так, пунктом 14 розділу II Інструкції № 512/5 передбачено, що якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.
Із справи вбачається, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження невірно зазначений номер справи, що вказує на допущену описку державним виконавцем, вказане стало підставою для винесення Постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 14.11.2025, оскільки таким чином зі сторони державного виконавця, якраз і було усунуто описку для забезпечення можливості продовження виконавчих дій, що забезпечує стягувачу КП «Харківській теплові мережі» реалізацію права на судовий захист.
Державним виконавцем всі дії щодо винесення оскаржуваної постанови були вчинені в спосіб та порядок встановлений Законом та спрямовані виключно на фактичне виконання рішення, яке набрало законної сили, без завдання шкоди правам та інтересам учасникам виконавчого провадження.
Виходячи з встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що постанова від 14.11.2025 року винесена у спосіб та у порядку, визначеному законом. Скаржником доказів на підтвердження зворотного не надано.
Доводи скаржника щодо не повідомлення його виконавцем про відкриття виконавчого провадження та вжиття дій щодо його примусового виконання, та не надіслання йому копій винесених постанов, на думку колегії суддів, не дивлячись на їх обґрунтованість, не є підставною для задоволення скарги в цій частині, оскільки на момент звернення заявника до суду, останній освідомлений про стан виконання виконавчого провадження та отримав всі винесені державним виконавцем постанови, а відповідно порушення його прав усунено.
Доводи скарги щодо наявності у виконавчому листі неточностей та помилок, а також доводи щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа неналежним та таким, що не відповідає вимогам закону, не розглядаються, оскільки дані питання необхідно вирішувати в порядку передбаченому ст. 432 ЦПК України, а не шляхом оскарження дій державного виконавця.
Посилання на розбіжності сум у рішенні суду та в постанові про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів до уваги не бере, оскільки стягувач при зверненні з заявою про примусове виконання рішення в порядку ст. 26 ЗУ « Про виконавче провадження» зазначив суму 70059, 59 грн., а питання пов`язані із розміром заборгованості не відносяться до компетенції державного виконавця та можуть бути вирішені в судовому порядку.
Посилання в апеляційні скарзі на те, що виконавчий лист було видано майже через два роки, а суд не перевірив підстави такої видачі через значний проміжок часу після набрання законної сили рішенням суду, що є порушенням вимог чинного законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 3 роки, а тому стягувач може пред`явити виконавчий лист до виконання протягом 3 років з дня набрання рішення законної сили.

Щодо накладення арешту на майно боржника слід зазначити наступе.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Із матеріалів справи вбачається, що у даній справі арешт на майно було накладено державним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження, що узгоджується із п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відмовляючи в задоволенні скарги районний суд не достатніх та повних мотивів такої відмови, а тому, рішення районного суду слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Зельдес Леоніда Натановича - задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Полтави від 03 березня 2026 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29 квітня 2026 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ С.Б. Бутенко ___________________О.І Обідіна