Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/24/26
Провадження № 2/935/628/26
РІШЕННЯ
Іменем України
29 квітня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Василенка Р.О., за участю секретаря судового засідання - Криворучко Я.В., за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Коростишівської міськради про позбавлення батьківських прав,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в обґрунтування якого вказу, що з 04 червня 2005 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У період проживання у шлюбі з відповідачем народились спільні діти: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2017 року у справі № 280/1726/16-ц шлюб між з відповідачем розірвано та стягнуто аліменти. Відповідач неналежно ставиться і до виконання рішення суду про стягнення аліментів, оскільки допускав заборгованість по сплаті аліментів, що свідчить про нехтування відповідачем обов`язку по матеріальному утриманню дітей. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 238079,08 грн. Фактично, з 2018 року відповідач не проживає разом з дітьми, не спілкувався з ними, не приймав участі у вихованні дітей, взагалі не цікавиться ними, у першу чергу це стосується малолітньої доньки. Дитина перебуває на повному її утриманні, позивач забезпечує доньку необхідним харчуванням, одягом, взуттям, медичною допомогою, займаюсь її вихованням та розвитком. Батько участі у вихованні доньки не приймає, матеріально також не допомагає, не опікується фізичним та духовним станом дитини. Відомості про невиконання батьком своїх батьківських обов`язків підтверджується й листом відділу поліції № 1 від 31 грудня 2025 року № 269559-2025, за змістом якого в ході перевірки встановлено, що відповідач за місцем проживання дитини не з`являється, не приймає участі у її вихованні, не цікавиться її фізичним, духовним розвитком, не забезпечує її матеріально. 
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач не займається вихованням доньки, дитину з батьком спілкується дуже рідко, позивач з моменту подачі вказаного позову сказала дитині, щоб вона не телефонувала до батька, а вихованням займається її чоловік, з яким вона перебуває у шлюбі. 
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, з дитиною спілкувався, зустрічався періодично, здебільшого на вулиці, коли дитина навчалась у третій школі, то ходив у школу, підпрацьовує фрезерувальником, доходи має не великі, з часу коли позивач звернулась до суду з дитиноюне має змоги бачитися. 
Представник третьої особи орган опіки та піклування Коростишівської міськради в судовому засіданні не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.
Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 280/172616-ц від 15.02.2017 виданого Коростишівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1400, 00 грн щомісячно на утриманнян сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , борг станом на 01.12.2025 р. становить 238079,08 грн.
В акті депутата Коростишівської міської ради Познякова П.М. від 10.12.2025 зазначено, що в ході обстеження встановлено, що ОСОБА_1 разом з чоловіком ОСОБА_9 та дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_1 у складі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявниця; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чоловік заявниці, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька заявниці, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син заявниці, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , сина заявниці. За свідченням сусідів встановлено, що за період проживання родини за вищезазначеною адресою з 2018 року і по теперішній час бувший чоловік заявниці, батько ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 за цією адресою не з`являвся, стосунки з дочкою не підтримував.
В листі начальника ВП №1 ЖРУП № 2 ГУНП в Житомирській області № 269559-2025 від 31.12.2025 зазначено, що звернення ОСОБА_1 з приводу проведення опитування сусідів, щодо невиконання батьківських обов`язків батьком ОСОБА_2 батьківських обов`язків, було зареєстроване до журналу єдиного обліку заяв відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області за № 13601 від 108.12.2025, уважно розглянуто. Опитані сусіди гр. ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_13 повідомили, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 не проживає з нею та спільним дітьми, вихованням дітей займаєтесь лише заявниця. Також встановлено, що батько ОСОБА_2 до дітей не з`являється, не приймає участі у їх вихованні, не цікавиться фізичним та духовним розвитком та не забезпечує матеріально дітей.
З довідки директора ліцею № 1 імені Густава Олізара Коростишівської міської ради Мусієнка Сергія, зазначено, що учениця ОСОБА_5 регулярно відвідує заняття у ліцеї, завжди охайна доглянута, підготовлена до занять. Мати дитини, ОСОБА_1 , спілкується з педагогами, які навчають її доньку, цікавиться її успішністю та шкільним життям. Батько, ОСОБА_2 , контакту із закладом освіти не підтримує, з педагогічними працівниками не спілкується. 
З висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради Житомирської області від 10.03.2026 №55 вбачається недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно ст. 12 Закону України, «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Суд, враховує те, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Відповідач у справі в судовому засіданні було висловлено бажання спілкуватись з дитиною та зазначив, що проти позбавлення його батьківських прав заперечує і бажає брати участь у житті доньки ОСОБА_14 . Також позивач зазначила, що не дозволяє доньці спілкуватись з батьком ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 81 ЦПК України доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення його батьківських прав, покладено на позивача (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 358/689/22 (провадження №61-13923св23)).
Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. Простої бездіяльності з боку батька (матері) недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. […] (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року в справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), вказано, що «розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. 
Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є недоцільним, оскільки є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, позивачем не доведено та не надано суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, так як показання сусідів не є достатнім доказом не виконання батьківських обов`язків відповідачем, крім того як встановлено в судовому засіданні відповідач має бажання виховувати доньку та спілкуватися з нею, крім того позивачем зазначено, що вона заборонила дитині сплікуватись з батьком, що вплинуло на відносини доньки з батьком, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.164-166 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,268, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Коростишівської міськради про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_3 . 
Третя особа: Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради, Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, вул. Дарбіняна, буд. 11.
Повний текст судового рішення складено 08.05.2026

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО