Cправа № 127/16205/24
Провадження № 2/127/2961/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі :
головуючого судді Березовської О. А.,
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Шишковської А. Б.,
представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки і піклування - Савіцької А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Вінницької міської ради та Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради як органів опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
У С Т А Н О В И В:
13.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з вище зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.07.2008 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2022 розірвано.
В шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_1 був мобілізований та відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 перебуває на військовій службі з 19.03.2022 по теперішній час.
Відповідачка на початку війни, ще перебуваючи в шлюбі, залишила позивача разом з дітьми та виїхала до Польщі.
Старший син проживає з позивачем та навчається у Вінницькому ліцеї № 4, що підтверджується довідкою № 745 від 08.11.2023, виданою квартальним комітетом «Лівобережний». 
У зв`язку з тим, що у позивача бувають цілодобові чергування, молодший син тимчасово проживає у матері позивача в с. Жахнівка Вінницького району. Позивач має намір забрати сина, так як у 2024 році він іде до школи, до першого класу.
У зв`язку з тим, що відповідачка не приймала будь-якої участі у вихованні дітей та не надавала будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання, позивачем була подана позовна заява до суду про стягнення аліментів на утримання дітей. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходу до досягнення дітьми повнолітнього віку. 02.02.2024 головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Вінниці Козачук І. Ю. на підставі виконавчого листа була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Однак, на момент звернення з позовною заявою до суду будь-яких коштів на утримання дітей від відповідачки не надходило; відповідно до довідки №56526 заборгованість по аліментам станом на 31.03.2024 складає 23 840, 00 грн.
Крім цього, молодший син ОСОБА_3 зареєстрований за адресою проживання відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 . У 2024 році син іде до першого класу, позивач не може віддати його до школи, яка заходиться біля місця його проживання, а саме: АДРЕСА_2 , бо він зареєстрований за місце проживання матері. В реєстрації дитини за місцем проживання батька йому було відмовлено, бо реєстрація дитини можлива лише за згодою матері, але відповідачка не цікавиться життям дітей та будь-якої можливості змінити реєстрацію місця проживання дитини немає.
Фактично утриманням та вихованням дітей займається тільки позивач особисто, що підтверджується наданими суду письмовими доказами.
Враховуючи, що відповідачка не цікавиться життям своїх дітей та виїхала за кордон, залишивши їх тільки на утримання батька, який служить з перших днів повномасштабного вторгнення в Збройних Силах України, позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024, яке залишено в силі постановою Вінницького апеляційного суду від 10.12.2024, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Верховного Суду від 30.04.2025 рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 15.05.2025 головуючим суддею визначено суддю Березовську О. А. Справа передана судді 16.05.2025.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2025 зазначену вище справу суддею Березовською О. А. прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12-00 08.07.2025.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2025 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Тиврівської селищної ради як орган опіки та піклування та Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування. А також витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості, внесені до реєстрів Державної прикордонної служби України, стосовно перетину кордону відповідачкою ОСОБА_2 22.07.2025 та 29.07.2025 витребувані докази надійшли на електронну адресу суду та засобами поштового зв`язку відповідно. 
Ухвалою суду від 20.08.2025 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Шишковської А. Б. про витребування від Виконавчих комітетів Вінницької міської ради та Тиврівської селищної ради як органів опіки та піклування письмових висновків щодо розв`язання спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно. Постановлено ухвалу про опитування неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності батька ОСОБА_1 щодо спору.
30.09.2025 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради як органом опіки і піклування надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 29.09.2025 №01/00/011/59433.
Виконавчим комітетом Тиврівської селищної ради як органом опіки та піклування надано суду рішення про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з додатком до рішення, а саме -висновком про недоцільність позбавлення батьківських прав від 29.09.2025 №01/00/011/59433.
Ухвалою суду від 27.10.2025 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті в судовому засіданні. 
В судове засідання позивач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, правом надати відзив на позовну заяву не скористалась, інші заяви та клопотання від відповідача суду не надходили. Виклик відповідача в судове засідання здійснювався шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації її проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Судом постановлена ухвала про розгляд справи у відсутність відповідача.
Представник виконавчого комітету Тиврівської селищної ради як органу опіки і піклування в судове засідання не з`явився. Судом вживались заходи для забезпечення явки в судове засідання представника цього органу опіки і піклування шляхом направлення листа від 01.10.2025 (а. с. 75, 82) та постановленням ухвал від 20.08.2025 та 27.01.2026, якими визнано обов`язковою явку представника третьої особи Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради як органу опіки та піклування в підготовчі та судові засідання у цій справі, які не виконані.
На електронну адресу суду 07.11.2025 надійшов лист (з КЕП), в якому представник органу опіки та піклування Тиврівської селищної ради просить розглядати справу №127/16205/24 про позбавлення батьківських прав без участі представника органу опіки та піклування Тиврівської селищної ради. Суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутність представника цього органу опіки та піклування.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, додатково суду пояснив, що на теперішній час старшому сину 17 років, він проживає разом з ним у Вінниці. Позивач служить в Збройних Силах України в м. Вінниця з 19.03.2022, буває вдома 3-4 рази на тиждень, готує їсти, піклується про старшого сина. Менший син, ОСОБА_4 , мешкає з бабусею в селі. 
Відповідач дітям телефонує тільки перед засіданням опікунської ради. Він не знає, коли відповідач останній раз спілкувалась з дітьми. На теперішній час менший син з матір`ю не спілкується, навіть не називає мамою, а називає на ім`я, йому було чотири з половиною роки, коли він був з відповідачкою у Польщі. Діти розказували, що меншого сина одягав та годував старший син, мати про дітей не піклувалась. Мати зателефонувала меншому сину на день народження, обіцяла подарунок, але не прислала його. 
В 2023 році відповідач приїхала в Україну на кілька днів для впорядкування своїх документів. Діти поїхали до бабусі, матері відповідачки, там зустрілися з матір`ю, гуляли в парку. Жодних перешкод матері у спілкуванні з дітьми він не чинить, у дітей є телефони, вони можуть спілкуватися.
Менший син живе з бабусею в селі, там ходить до школи. В класі всього сім учнів. Відповідач їздить до школи на батьківські збори. Є групи шкільні в месенджері і він в цих групах, матері в них немає.
Позивач хоче меншого сина зареєструвати у Вінниці та перевести до школи у м. Вінниця, без згоди матері він цього зробити не може. Менший син хворобливий, часто хворіє, він зараз не може вивезти дитину за кордон на лікування. Мати про дитину не піклується, лікуванням дитини займається він.
Він не бажає звільнятися з армії, має високе грошове забезпечення, гарні умови служби. У разі позбавлення матері батьківських прав у нього буде можливість змінити режим служби - перевестись з казарменого режиму на службу вдень, не заступати в добовий наряд, більше часу приділяти дітям, забрати меншого сина до Вінниці, діти сумують один за одним, вивезти меншого сина на відпочинок за кордон. Мати участі у житті дітей не бере. 
Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві, просила їх задовольнити. Суду також пояснила, що після початку повномасштабного вторгнення відповідачка разом з дітьми виїхала в Польщу, але в зв`язку з тим, що там стала зловживати спиртними напоями, не з`являлась за місцем проживання дітей, не забезпечувала продуктами харчування, старший син зателефонував в Україну повідомив про ці обставини. В Польщу поїхала бабуся, ОСОБА_8 , та забрала дітей в Україну. В Польщі діти були з відповідачкою пару місяців. З того часу менший син живе з бабусею в с. Івонівці Вінницького району Вінницької області, старший в м. Вінниця - з батьком. Батько хотів зареєструвати меншого сина за своїм місцем проживання, щоб поряд з домом він пішов в перший клас, але без згоди матері на зміну місця реєстрації йому було в цьому відмовлено. Мати на прохання приїхати та надати згоду - відмовила. В 2022 році позивач звернувся до суду з позовами про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, заборгованість становить більше 200 тисяч гривень. Кошти мати не надає ані батькові, ані дітям, не бажає утримувати дітей.
Мати усунулась від виховання дітей, бабуся, з якою живе менший син вже похилого віку, але піклується про онука. Позивач з початку повномасштабного вторгнення мобілізований та служить в Збройних Силах України в м. Вінниця, але його можуть направити на службу в інший регіон. Коли менша дитина хворіє батько забирає його в Вінницю, старший брат піклується про меншого брата під час хвороби, тому пропускає школу, коли батько на службі.
Мати дітям не телефонує. Зателефонувала старшому сину перед засіданням опікунської ради, насварила його, що він не повинен так поводитись, щоб її позбавили батьківських прав. 
Суд вислухав думку з приводу спору неповнолітнього ОСОБА_5 , який пояснив, що звернення батька до суду з цим позовом є вірним рішенням. Мати перебуває за кордоном. Батько служить, тому він його не часто бачить. 
В 2022 році він, разом з матір`ю та меншим братом виїхали із-за війни закордон. Жили в хостелі, йому було 13-14 років, меншому брату 4 роки. Мати ними не займалась, відвідувала клуби, пила, купляла собі горілку, пиво, його била, бо він забирав у неї горілку. Він сам готував їсти, одягав брата, піклувався про нього, якщо не було їжі, то вони ходили на вокзал, де безоплатно годували біженців, він зателефонував в Україну та попросив їх забрати. Мати довезла їх до кордону з Україною і вони з братом повернулись в Україну, їх забрала бабуся.
В 2023 році мати приїздила в Україну, сказала йому телефоном, що приїхала, вони погуляли разом в парку, мати випила. Він з нею зустрівся ще раз.
Кошти йому мати не присилає. За три роки прислала приблизно 1 000, 00 грн. На них двох з братом прислала посилку - банку «Нутели» та шоколадку. Телефонує мати рідко, тільки коли справа розглядається в суді, по голосу він розуміє, що вона нетвереза, сварить, його, що він казав неправду на засіданні опікунської ради.
З позовом він погоджується, бо брата бачить рідко, раз в чотири місяці, коли брат хворіє батько забирає брата в Вінницю і він піклується про нього, лікує, тому пропускає заняття в школі та тренування. Йому здається, що менший брат забув матір, не пам`ятає її, не розмовляє з нею телефоном, не називає мамою. 
Вважає, що позбавлення матері батьківських прав відповідатиме його інтересам, у батька буде можливість звільнитися зі служби, брата переведуть до школи у Вінницю. Батько відвідує батьківські збори онлайн, ходив на збори 2-3 рази. Мати у школі була до війни. Батько є у батьківській групі в месенджері, тільки з ним спілкується його вчитель, з матір`ю вчитель не спілкується. Він зараз навчається в 11 класі, готується до НМТ, батько його забезпечує матеріально, він також працює на доставці товарів, робить стрижки, заробляє собі кошти. Щодо свого майбутнього з матір`ю він не радиться, бо якщо вона телефонує, то він розуміє по її голосу, що вона нетвереза.
Суд вислухав думку з приводу спору між сторонами малолітнього ОСОБА_6 , який суду пояснив, що він живе з бабусею, вчиться в школі в селі. До нього на свята в школу приходять бабуся та тато, бабуся допомагає йому з уроками. Вони з братом жили в Польщі з матір`ю. Мати готувала їжу, але багато спала, за ним доглядав брат. Мати пила алкоголь, він знайшов у неї під ліжком пляшку і вони з братом її викинули, а мати побила його старшого брата. Мати купляла по 2-3 пляшки алкоголю в день, декілька днів випивала. Він хотів повернутися в Україну, бо це його країна. Він хоче жити з бабусею ОСОБА_9 , бабусею ОСОБА_10 , братом ОСОБА_3 та батьком. Хоче жити у Вінниці з батьком та братом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що позивач є її племінником, з його сім`єю вона живе на одному подвір`ї, тому їй добре відома обстановка в його сім`ї. Коли ОСОБА_3 був менший, то ОСОБА_2 випивала сильно до такого стану, що гуляючи на річці, забувала там коляску з сином і чоловік ОСОБА_14 привозив коляску з дитиною додому. ОСОБА_2 тричі лікувалась від алкоголізму, бували періоди, коли вона не вживала алкоголь. На теперішній час ОСОБА_2 три з половиною роки знаходиться за кордоном, а діти - в Україні. Після початку повномасштабного вторгнення ОСОБА_2 виїхала разом з дітьми в Польщу. На той час ОСОБА_15 було 13 років. З його слів їй відомо, що діти в Польщі були самі постійно, ОСОБА_3 доглядав чотирьохрічного брата. 
Коли діти повернулись в Україну, вона була свідком випадку, коли ОСОБА_2 зателефонувала ОСОБА_4 , але він не хотів розмовляти з матір`ю, не хотів з нею спілкуватися. Матір в її присутності він називав « ОСОБА_17 ». Їй відомо, що старший син періодично спілкується з матір`ю, а менший - не хоче. Дітям ніхто не забороняє спілкуватися з матір`ю. 
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що позивач є її рідним братом. Відповідачку вона бачила на початку війни. ОСОБА_4 на теперішній час живе з бабусею в селі, а ОСОБА_3 - з батьком. Їй відомо, що ОСОБА_2 до війни вживала алкоголь. 04.01.2022 вона пішла з подругою «на ялинку» і повернулась додому за пару днів до початку війни, хоча у дитини, ОСОБА_6 , був день народження. Їй ці обставини відомі, бо з сім`єю брата вона живе поряд. 
Відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми після початку війни виїхала закордон. Діти повернулись через два місяці. На теперішній час ОСОБА_3 живе в Вінниці , а ОСОБА_4 з бабусею в селі. Їй не відомо, щоб мати допомагала дітям матеріально, невідомо, щоб дарувала подарунки на свята. Їй здається, що ОСОБА_4 взагалі не пам`ятає матір, бо йому було чотири роки, коли почалась війна. До війни, коли ОСОБА_4 був маленький, відповідачка вживала алкоголь, був випадок, коли вона заснула на лавці на прогулянці з дитиною, а дядько привіз візочок з дитиною додому.
Був випадок, коли ОСОБА_2 перед новорічними святами пішла з дому та її не було з місяць, потім вона прийшла додому, в дім не заходила, взяла щось в сараї і хоча менший син побачив її у вікно і став звати, кричав та плакав, вона пішла з дому, додому не зайшла.
Старший син, ОСОБА_3 , неохоче розмовляє про матір. Він свідку розповідав, що коли вони були в Польщі, то він водив брата їсти на вокзал журек, бо його давали безкоштовно, а матері в цей час декілька днів не було вдома. ОСОБА_3 доглядав за меншим братом, сам його купав. 
ОСОБА_3 не хоче спілкуватися з матір`ю телефоном, хоча інколи спілкується. ОСОБА_4 взагалі не хоче спілкувалися з матір`ю. На її думку так відбувається, бо коли ОСОБА_3 був маленький мати приділяла йому більше уваги, ОСОБА_4 увагу не приділяла взагалі. 
Відповідач, хоча інколи спілкується з дітьми, але свої батьківські обов`язки не виконує. Матері не відомо як живуть діти, як вони харчуються, чи хворіють. Дітей утримує батько. Відповідач не запрошувала дітей в гості до Польщі, хоча свідку відомо, що в неї там є житло, вона орендує квартиру і до неї в гості приїздила мати відповідачки. Свідок бачила такі фотографії на « Фейсбуці ». ОСОБА_3 на день народження мати обіцяла прислати гроші на подарунок, але не прислала, він пояснив, що мабуть у неї не було коштів.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивач є її сином, відповідачка - колишня невістка. Останній раз відповідачку вона бачила в грудні 2021 року. Їй відомо зі слів сина, що 04.01.2022 відповідачка пішла з дому, хоча у її сина ОСОБА_4 в цей день був день народження, повернулась за декілька днів до початку війни. Відповідачка давно зловживає алкоголем. Випивала після народження меншого сина, не приділяла дитині уваги. В стані алкогольного сп`яніння вона постійно хотіла кудись піти. 
Після початку війни діти виїхали з матір`ю закордон. ОСОБА_3 їй пояснив, що вони повернулись в Україну, бо відповідач вживала алкоголь і не дивилась за дітьми, він доглядав за братом, а мати купувала пиво, горілку. Вони жили в хостелі, мати інколи готувала, часто їсти готував ОСОБА_3 , бо мати була п`яна, діти були недоглянуті, гори немитого посуду. 
На теперішній час ОСОБА_4 живе разом з нею. За чотири роки мати кошти на утримання дітей ніколи їй не давала. Дітей утримує батько, дає їй кошти, привозить продукти харчування, готував меншого сина до школи, придбав все шкільне приладдя. Їй невідомо, щоб мати дітям передавала кошти, подарунки. Тільки одного разу мати передала дітям банку «Нутели», шоколадку та цукерки. 
Батько дітей проти матері не налаштовує. Мати ОСОБА_4 телефонує рідко, раз на місяць. Інколи він не бере слухавку. ОСОБА_4 не погодився на запрошення матері їхати до Польщі, вона чула таку його розмову з матір`ю. Старшому сину, ОСОБА_3 , образливо, що в нього така мати, він не хоче з нею спілкуватися. 
В житті дітей матері останні чотири роки немає. Коли ОСОБА_4 захворів, батько відпросився з частини, приїхав, привіз ліки, забрав сина у Вінницю, сам робив йому уколи, з ОСОБА_4 був вдома старший брат, її сестра. 
ОСОБА_4 навчається в школі, вона робить з ним домашні завдання. ОСОБА_4 повернувся з Польщі з розладами психіки, скований, не таким якими мають бути діти. На теперішній час він гарно навчається, пише, читає, приймає участь в онлайн-уроках. Його вчитель з мамою не спілкується, батько є в усіх шкільних батьківських групах.
Матері відомо, що ОСОБА_4 живе у неї. В кінці 2022 року відповідачка їй зателефонувала, подякувала, що вона піклується про ОСОБА_4 . Інша бабуся з ОСОБА_4 не спілкується, в гості не приїздила. 
Представник виконавчого комітету Вінницької міської ради Савіцька А. М. підтримала висновок щодо недоцільності позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав з підстав, вказаних у ньому. Додатково суду пояснила, що в матеріалах цивільної справи відсутні письмові докази, що підтверджують зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями, в позовній заяві також відсутня така інформація. ОСОБА_2 на засіданні комісії заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, пояснила, що діти перебували з нею в Польщі рік, надіслала скріншот квитанції, з якого вбачалось, що вона надіслала дітям 200 злотих. 
Вислухавши позивача та його представника, представника Виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування, думку дітей, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази у справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні відносини щодо виконання батьківських обов`язків, які регулюються відповідними нормами СК України. 
Судом встановлено, що 06.07.2008 між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2022 було розірвано (а.с.7 т. 1).
В шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а. с. 5, 6 т. 1).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.01.2024 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей у розмірі 1/3 частки доходу до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9 т. 1). Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 від 02.02.2024 головного державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Вінниці Козачук І. Ю. відкрито виконавче провадження з виконання вище зазначеного рішення суду (а. с. 11 т. 1). Відповідно до довідки №56526 заборгованість по аліментам станом на 31.03.2024 складає 23 840, 00 грн (а.с.12 т. 1). Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 09.09.2025 вих. №145470/22.21-35, виданої ОСОБА_1 Першим відділом ДВС у місті Вінниці, слідує, що він дійсно не отримував аліменти від ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заборгованість станом на 09.09.2025 складає: 106 485, 30 грн (а. с. 43 т. 2).
З характеристики, виданої завідувачем ЗДО «Ромашка» Л. Швидюк вбачається, що ОСОБА_1 дійсно опікується сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відвідує заклад дошкільної освіти «Ромашка» с. Жахнівка з 01.09.2023. Дитина чиста, охайна, одягнута по сезону, естетично та гігієнічно дотримуються всі вимоги. Хлопчик добре розвинений, ерудований, цікавиться конструюванням, ліпленням, має гарну вимову. Батько постійно телефонує і цікавиться сином, приймає активну участь у вихованні та догляді за дитиною (а. с. 13 т. 1).
З довідок вих. №161 від 12.09.2023, вих. №103-16/142 від 01.09.2025, виданих Жахнівським старостинським округом, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 14 т. 1, а. с. 35 т. 2).
З характеристик КЗ «Вінницький ліцей №4» від 09.11.2023 вих. №264, від 09.09.2025 учня 9-В класу та учня 11-Г класу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідок вих. №327 від 09.11.2023, вих. №02-34/371 від 05.08.2025 вбачається, що він навчається у закладі з 01.01.2015, володіє навчальним матеріалом на середньому рівні навчальних досягнень, потребує постійного контролю, схильний до пропусків уроків без поважної причини. Проявляє інтерес лише до окремих предметів, найбільший - до уроків фізичної культури. Має хороші здібності, але навчається не в повну міру своїх сил. Мати, ОСОБА_2 , з її слів, останні два роки перебуває за кордоном. Спілкування з матір`ю учня ОСОБА_2 відбувається виключно в форматі повідомлень у Вайбері. Мати була неодноразово попереджена про прогули сина, позитивної реакції з боку матері на повідомлення не було. Дитина проживає з батьком, ОСОБА_1 . За специфікою роботи, зі слів батька, він не має можливості приділяти достатньо уваги вихованню і навчанню дитини. Батько дитини, ОСОБА_1 , підтримує контакт з класним керівником, цікавиться шкільним життям та поведінкою дитини телефоном, систематично відвідує батьківські збори (а. с. 15, 20 т. 1, а. с. 38, 39 т. 2).
Довідками вих. № 745 від 08.11.2023, №471 від 04.09.2025, виданими квартальним комітетом «Лівобережний», ОСОБА_1 підтверджується, що він дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_3 , 2008 року народження (а.с.16 т. 1, а. с. 31 т. 2). Неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований за цією адресою з 20.12.2023, ОСОБА_1 - з 22.06.2001 (а. с. 17 т. 1, а. с. 32 т. 2, а. с. 34 т. 2).
Відповідно до Витягу з Реєстру Вінницької територіальної громади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання з 06.08.2018 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 33 т. 2).
З заяв про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання (перебування) від 21.11.2023 вбачається, що до Департаменту адміністративних послуг звертались щодо реєстрації місця проживання дітей за адресою АДРЕСА_2 , у реєстрації місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого місця проживання відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди матері (а. с. 18, 19 т. 1). 
З листа Служби у справах дітей Вінницької міської ради від 02.01.2024 вих. №К/31/106723/34-01-9 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до служби і йому повідомлено, що питання реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання дітей не входить до компетенції служби у справах дітей (а. с. 23 т. 1).
Довідкою від 10.11.2023, виданою КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької міської ради слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на диспансерному обліку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а. с. 21 т. 1). Аналогічна інформація зазначена в відповіді на звернення ОСОБА_1 КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» (а. с. 42 т. 2).
Довідкою вих. №130 від 01.03.2023 військової частини НОМЕР_1 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 у зв`язку з введенням загальної мобілізації та правового режиму воєнного стану перебуває на військовій службі з 19.03.2022 по час видачі довідки (а.с.22 т. 1). Перебування ОСОБА_1 на військовій службі підтверджується також довідкою №556 від 11.09.2025, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 (а. с. 30 т. 2).
З службової характеристики солдата ОСОБА_1 , сапера інженерно-саперного взводу батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 , наданої командиром інженерно-саперного взводу батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_23 вбачається, що ОСОБА_1 займаній посаді відповідає, за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони (а. с. 29 т. 2).
З заяви, поданої від імені ОСОБА_2 від 28.09.2024, адресованої Вінницькому міському суду Вінницької області, судді Романюк Л. Ф. у справі №127/16205/24 вбачається, що відповідач вказує, що вимоги про позбавлення її батьківських прав вона не заперечує та визнає в повному обсязі. В найближчий час повертатися до України не має наміру. У додатку до заяви надана копія паспорту ОСОБА_2 . Заява надійшла до суду засобами поштового зв`язку. Лист відправлений ОСОБА_1 (а. с. 76 т. 1).
Щодо цієї заяви позивач пояснив, що вона дійсно була написана ОСОБА_2 , бо у сторін на той час була домовленість, що відповідач погодиться з позовом про позбавлення її батьківських прав, а він відмовиться від стягнутих з неї аліментів на утримання дітей.
Суд не надає оцінку вище зазначеній заяві як заяві відповідачки про визнання позову, бо у суда існують сумніви щодо того, що ця заява була написана особисто відповідачкою, яка на дату її підписання перебувала за межами території України. 
З інформації вих. №19/59203-25-Вих. від 22.07.2025 Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що в період з 24.02.2022 по 22.07.2025 (станом на 10 год. 40 хв.) ОСОБА_2 15.08.2023 в`їхала та 20.08.2023 виїхала з України (а. с. 228 зворот, 232 т. 1). 
Довідкою Тиврівського ліцею Тиврівської селищної ради від 29.08.2025 вих. №193 підтверджується, що ОСОБА_4 навчається у другому класі Жахівської філії Тиврівського ліцею Тиврівської селищної ради (а. с. 37 т. 2). Хлопчик фізично розвинений, енергійний, навчається у міру своїх можливостей, має знання переважно достатнього рівня. Дитина здібна, любить малювати, має розвинену уяву. ОСОБА_4 проживає з бабусею і вихованням хлопчика займається батько ОСОБА_1 . Мати з дитиною не проживає, заклад не відвідує, з учителями не спілкується. Батько постійно підтримує сина, розвиває його здібності, виховує у дитини самостійність, старанність, творчість та культуру поведінки. По можливості проводить з сином свій вільний час, багато спілкується, читає дитячі книги. Хлопчик приходить до школи у чистому одязі, має охайний вигляд, одягнений по сезону. Батько дбає про здоров`я дитини, відвідує лікарів, виконує лікарські рекомендації для одужання дитини. ОСОБА_1 , починаючи з 1-го класу, постійно спілкується із класним керівником, цікавиться навчанням дитини, життям і справами класу, забезпечує участь хлопчика у акціях, конкурсах, виставках, заходах закладу освіти (а. с. 36 т. 2).
З декларації №0001-5036-Р7А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що його законним представником вказаний ОСОБА_1 (а. с. 41 т. 2).
Відповідно до висновку від 10.09.2024 №01/00/011/159880 Виконавчий комітет Вінницької міської ради, вважає за недоцільне позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неможливість надати висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки дитина не є мешканцем Вінницької міської територіальної громади й надання висновку щодо розв`язання цього питання не належить до компетенції органу опіки та піклування Вінницької міської ради (а.с.62-65 т. 1). 
Відповідно до висновку від 29.09.2025 №01/00/011/59433, наданого на ухвалу суду від 20.08.2025, Виконавчий комітет Вінницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки наявні обставини не свідчать про ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, а позбавлення батьківських прав суперечитиме найкращим інтересам дитини. Висновок обґрунтований тим, що під час розгляду на засіданні комісії питання надання суду висновку встановлено, що мати продовжує підтримувати зв`язок із сином, проявляє інтерес до його життя та навчання, здійснювала фінансову допомогу, пропонувала дитині проживання разом з собою за кордоном. Бажання дитини ОСОБА_3 підтримати позов мотивоване не власним ставленням до матері, а прагненням вплинути на статус батька (щоб той міг залишити військову службу), що не може вважатися самостійною підставою для позбавлення батьківських прав.
Крім того, у висновку вказано, що мати дитини, ОСОБА_2 , на засіданні комісії 23.09.2025 повідомила, що заперечує проти позбавлення її батьківських прав та щодня спілкується зі своїм сином. У разі необхідності придбати сину одяг мати перераховує кошти ОСОБА_3 , який, будучи дорослим, сам обирає необхідний одяг. Додатково вона перераховує кошти бабусі ОСОБА_3 , яка передає їх дитині. Мати пояснила, що після повернення до України погасить заборгованість зі сплати аліментів. Вона зазначила, що запрошувала ОСОБА_3 до себе, проте він бажає проживати з батьком. Додатково повідомила, що ОСОБА_3 протягом року проживав разом з нею у Польщі, а у 2023 році повернувся в Україну (а. с. 69-72 т. 2). 
Рішенням виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №178 від 21.10.2025 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітнього сина» затверджений висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається, що працівники служби у справах дітей Тиврівської селищної ради поспілкувалися у телефонному режимі з ОСОБА_2 , яка повідомила, що категорично проти, щоб її позбавляли батьківських прав. На теперішній час вона перебуває за кордоном «на заробітках» у Польщі, періодично телефоном спілкується з дитиною та надсилає передачі; з її слів вона не має можливості приїхати в Україну, бо оформлює документи для одержання громадянства і їй потрібно перебувати в Польщі. 
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на території Тиврівської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області вона не проживала, тому не можливо дати характеристику щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно її малолітньої дитини.
У зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав для встановлення факту ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи інтереси малолітньої дитини, рішенням виконавчого комітету Тиврівської селищної ради від 21.10.2025 №178 затверджений висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав (а. с. 86-87 т. 2).
Ухвалою суду від 20.03.2026 постановлено витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відомості, внесені до реєстрів Державної прикордонної служби України стосовно перетину кордону ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувати від КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» інформацію про перебування в 2020-2021 роках на обліку та лікуванні у вказаному закладі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вих.№19.5.1/23171-26-Вих. від 27.03.2026 вбачається, що в період з 24.02.2022 по 27.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в`їхали на територію України 04.06.2022 (а. с. 163 зворот т. 2).
Листом від 28.04.2026 вих. №01-2-69/2029 (а. с. 172 т. 2) КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» надіслала медичні карти стаціонарної хворої ОСОБА_2 , які досліджені судом в судовому засіданні.
З медичних карт стаціонарного хворого №766 та №817 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що вона була госпіталізована за само зверненням до стаціонарного відділення лікарні; діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю - F 10.2, синдром залежності; систематичне вживання; друга стадія; перебуває на диспансерному обліку з 2019 року; перебувала на лікуванні в період з 16.05.2019 по 21.05.2019 та в період з 24.05.2019 по 27.05.2019; виписана з відділення по закінченню курсу дезінтоксикації. Ставлення до захворювання - не критичне, рекомендований нагляд у нарколога за місцем проживання протягом 3 років.
Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Ч. 3 цієї статті передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо суд визнав, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З досліджених судом письмових доказів та показань свідків, які суд оцінює в їх сукупності, вбачається, що відповідачка, після початку повномасштабного вторгнення разом з дітьми виїхала за межі території України, через три місяці діти повернулись в Україну, а відповідачка залишилась проживати за кордоном. Зі слів дітей, судом встановлено, що причиною повернення їх в Україну стала відсутність піклування про них з боку матері, яка вживала алкогольні напої, старший з дітей змушений був піклуватися про меншого брата. Захворювання відповідачки на алкоголізм другої стадії підтверджено медичними документами, що свідчить на думку суду на користь правдивості пояснень дітей.
Відповідач не зверталась до органів опіки і піклування чи суду з приводу здійснення їй перешкод у вихованні дітей з боку позивача.
Судом встановлено, що відповідачка з червня 2022 року проживає окремо від дітей за кордоном та не виконує своїх батьківських обов`язків з їх виховання, не цікавиться їх навчанням та станом здоров`я, не утримує дітей. ОСОБА_3 проживає з батьком, який служить в Збройних Силах України, в м. Вінниця, ОСОБА_4 - з бабою, матір`ю позивача, за межами міста Вінниця. Позивач, не зважаючи на службу в Збройних Силах України, виконує батьківські обов`язки з виховання, піклування про дітей, їх лікування, забезпечення одержання ними освіти. 
Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позов підтримав, вважає, що позбавлення матері батьківських прав відповідає його інтересам. Пояснення малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про втрату матір`ю родинного зв`язку з дитиною. 
Встановлені судом фактичні обставини, на думку суду, свідчать про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, а саме: тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, цим займаються батько дітей та баба, ОСОБА_8 . Мати не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Періодичне спілкування з дітьми телефоном та єдина протягом трьох років зустріч під час приїзду в Україну, на думку, суду є недостатнім обсягом спілкування з дітьми. Мати не створює належних умов для отримання дітьми освіти, про що свідчать характеристики з місця навчання дітей.
Отже, надані позивачем суду докази свідчать про злісне ухилення відповідача від виховання дітей, свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, її винну поведінку щодо невиконання батьківських обов`язків. Суд доходить висновку, що обставини, що свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей є доведеним, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до частини 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд критично оцінює вище зазначені висновки органів опіки і піклування щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав як такі, що не відповідають встановленим судом фактичним обставинам і як такі, що ґрунтуються виключно на запереченні матері проти позбавлення батьківських прав, висловленому у спілкуванні з працівниками служби телефоном, її безпідставних твердженнях. Так, відповідач стверджує, що надає утримання дітям, що не встановлено судом. Судом встановлено, що з відповідачки рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дітей, виникла заборгованість, яка під час розгляду справи судом збільшилась. Спростовано також дослідженими судом доказами твердження відповідачки, що діти проживали разом з нею в Польщі протягом року та повернулись в Україну в 2023 році. Фактично діти перебували разом з матір`ю закордоном три місяці і повернулись в Україну 04.06.2022.
Висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №178 від 21.10.2025 «Про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно її малолітнього сина» суд оцінює як необґрунтований, бо у висновку зазначається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території Тиврівської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області не проживала, стверджується неможливість у зв`язку з цим дати характеристику щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно її малолітньої дитини, але орган опіки і піклування доходить висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав, тобто висновок надається за відсутності оцінки поведінки відповідача з виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до висновку від 29.09.2025 №01/00/011/59433, Виконавчий комітет Вінницької міської ради вважає за недоцільне позбавлення матері ОСОБА_2 батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи свій висновок, зокрема тим, що бажання дитини ОСОБА_5 підтримати позов мотивоване не власним ставленням до матері, а прагненням вплинути на статус батька (щоб той міг залишити військову службу), що не може вважатися самостійною підставою для позбавлення батьківських прав. 
З приводу цього аргументу суд зазначає, що озвучена в судовому засіданні та під час розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, думка дитини не може бути єдиною підставою, яка враховується під час вирішення питання про позбавлення батьківських прав, оскільки вона може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким дитина через неповнолітній вік неспроможна надавати об`єктивну оцінку. 
Так, в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 , якому виповнилось 17 років, пояснив, зокрема, своє підтримання позову тим, що перебування матері за кордоном, відсутність з її боку піклування про меншого брата, в той час, коли батько перебуває на службі в Збройних Силах України, призводить до того, що він змушений піклуватися про брата під час його хвороби, пропускати в зв`язку з цим навчання та тренування. Крім того, на дітей впливає те, що вони роз`єднанні, мешкають в різних населених пунктах, не мають можливості спілкуватися щоденно. ОСОБА_3 свої інтереси, пов`язує з можливістю звільнення батька зі служби, бо це звільнить його від необхідності піклування про брата замість батьків, створить можливість спілкуватися більше з братом, якого зможуть перевести на навчання до школи у Вінницю та діти зможуть проживати разом. 
Отже, суд не погоджується з висновками органів опіки і піклування.
На думку суду, рішення суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідає вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також відповідає інтересам дітей.
При постановленні рішення суд враховує також процесуальну поведінку відповідачки, яка повідомлялась про розгляд справи судом належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подала. На думку суду, нереалізація відповідачкою наявних у неї можливостей брати участь у розгляді справи свідчить про відсутність бажання зберегти зв`язок з дітьми, а також про те, що справа не має для неї важливого значення. Поведінка відповідачки протягом розгляду справи судом по відношенню до виконання її батьківських обов`язків не змінилась, відповідачка не повернулась в Україну для проживання разом з дітьми, які розлучені та проживають окремо один від одного, не забезпечувала одержання дітьми освіти, матеріально дітей не забезпечувала, заборгованість зі сплати аліментів не погасила, навпаки - заборгованість зі сплати аліментів зросла.
ОСОБА_2 не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними та виховання дітей. Сам тільки факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення її батьківських прав під час розгляду цього питання органами опіки і піклування не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити свою поведінку.
Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Таких правовий висновок наведений в постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18 (провадження№ 61-9303св21).
За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сплата судового збору в сумі 1 211, 70 грн позивачем підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.3640640521.1 від 13.05.2024 ( а. с. 25 т. 1). Судовий збір має бути покладений на відповідача.
Керуючись статтями 150, 164, 166, 169 Сімейного кодексу України, статтями 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Вінницької міської ради та Виконавчого комітету Тиврівської селищної ради як органів опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовільнити в повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір в сумі 1 211, 70 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: https://vnm.vn.court.gov.ua/sud0232/
Повний текст рішення суду складений 10.06.2026.

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування, ЄДРПОУ 03084813, місце знаходження за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 59.
Третя особа: Виконавчий комітет Тиврівської селищної ради як орган опіки і піклування, ЄДРПОУ 03084799, місцезнаходження: Вінницька область, м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 24.

Суддя        Олена БЕРЕЗОВСЬКА