Cправа № 563/906/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2026 року Корецький районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «ФК «ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 27.10.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено електронний Кредитний договір № 84454318, за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальниці кредит, в розмірі 3 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті кредитодавця. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, перед кредитодавцем виникла заборгованість. 01.09.2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено Договір факторингу № 01092025/1, за яким відбулося відступлення права вимоги, в тому числі й до відповідачки за кредитним договором № 84454318 в сумі 9 015 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 3 500 грн. та заборгованість за відсотками – 5 515 грн. Зважаючи на те, що позичальниця не виконала взятих на себе обов`язків за кредитним договором, позивач, на правах нового кредитора, звертається до суду та просить стягнути заборгованість у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 03 червня 2026 року провадження у справі було відкрито та визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Представник позивача був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Клопотань про розгляд справи в іншому порядку подано не було.
Відповідачка також повідомлялась про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подано, що дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 27.10.2021 року між ТОВ "ФК "Ірбіс" та ОСОБА_1 (серія та номер паспорту: НОМЕР_1 , дата видачі 26.07.2002 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ) було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 84454318.
ТОВ "ФК " Ірбіс", шляхом розміщення цього Договору в онлайн системі на веб-сайті Товариства робить пропозицію укласти Договір (оферту), відповідно до ст. 634 ЦК України, ст. 10, 11 ЗУ "Про електронну комерцію". Прийняти (акцептувати) пропозицію може лише клієнт, що подав заявку на кредит. До акцептування пропозиції клієнт зобов`язаний ознайомитися з її умовами, умовами Договору та Правилами. Після акцептування клієнтом пропозиції, всі умови Договору є обов`язковими для Товариства і Клієнта. Відповідь клієнта про прийняття (акцепт) пропозиції надається шляхом надсилання електронного повідомлення Товариству, підписаного у відповідності до ЗУ "Про електронну комерцію" електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За цим Договором, Товариство надає кредит клієнту у розмірі 3 500 грн., з оплатою по процентній ставці, що вираховується в наведеному графіку згідно п. 3.2 цього Договору, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим Договором проценти у строки та на умовах даного Договору. 
За користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити Товариству стандартну процентну ставку у розмірі 3 %, яка застосовується у межах строку, визначеного у п. 4.2. цього Договору та у межах нового стандартного періоду строку кредитування, якщо відбулось продовження строку кредитування за ініціативою клієнта. При цьому, клієнт може скористуватись пільговим періодом та отримати пільгову процентну ставку (знижку) на умовах, визначених в п.п. 3.2.1, 3.2.2. п.3.2. цього Договору.
Відповідно до п. 4.1.-4.2. Договору, видача (надання) Товариством кредиту клієнту за цим Договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього Договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені клієнтом у особистому кабінеті, та, яка визначена клієнтом у якості основної платіжної картки. Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 25.01.2022 року шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.
Згідно з п. 11.1., Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 25.01.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання клієнтом зобов`язань за цим Договором.
Цей Договір є електронним договором у розумінні ЗУ "Про електронну комерцію", оформленим в електронній формі, складений українською мовою та має повну юридичну силу, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого допускає ЗУ «Про електронну комерцію» (13.1.-13.2. Договору).
Невід`ємною частиною цього Договору є Додаток № 1, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про соживчий кредит.
19.11.2021 року між ТОВ "ФК "Ірбіс" та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір № 1, за умовами якого, до Договору про надання фінансового кредиту № 84454318 від 27.10.2021 року внесено зміни, в тому числі, змінено Графік (порядок та умови надання кредиту), строк пільгового та стандартного періодів. Також, пункт 4.2 Договору викладено у наступній редакції: «4.2. Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані за кредитом до 17.02.2022 року («строк кредитування») шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.»
Відповідно, внесено зміни до Додатку № 1 до Договору, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про соживчий кредит.
Враховуючи запит клієнта щодо обрання наступного пільгового періоду, враховуючи те, що клієнт сплатив проценти за користування кредитом, сторони дійшли згоди внести зміни до Договору про надання фінансового кредиту № 84454318 від 27.10.2021 року та 19.12.2021 року уклали між собою Додатковий договір № 2. Відповідно до п. 4.4. Договору та з урахуванням п. 2.1 цього Додаткового договору Товариство і Клієнт дійшли згоди, що строк наступного пільгового періоду за Договором складає 30 календарних днів, який обчислюється з 19.12.2021 по 18.01.2022 року; стандартного періоду - 60 календарних днів, який обчислюється з 19.01.2022 по 17.02.2022 року. 
Сторони домовились, що Клієнт зобов`язується виконувати умови Договору та Додаткового договору та зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані 17.02.2022 року. Сторони разом з цим Додатковим договором укладають оновлену редакцію Графіку погашення боргу, який є невід`ємною частиною даного Додаткового договору.
ОСОБА_1 була ідентифікована в ІТС ТОВ «ФК «ІРБІС» та для акцептування оферти позичальником, 27 жовтня 2021 року на номер її мобільного телефону НОМЕР_3 було направлено унікальний ідентифікатор «876122», номер карти, маска карти: НОМЕР_4 .
Успішність перерахування 27.10.2021 року о 19:56:20 год. грошових коштів в сумі 3 500,00 грн. на платіжну картку клієнта, маска картки НОМЕР_4 , підтверджується Довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»вих. № 3152_251024112837 від 24.10.2025 року (номер транзакції в системі iPay.ua – 116644137, призначення платежу: зачисление 3500 грн на карту НОМЕР_4 ).
За розрахунком ТОВ «ФК «ІРБІС», станом на 19 лютого 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за Договором про надання фінансового кредиту № 84454318 становила 9 015,00 грн., з яких: залишок основного боргу - 3 500,00 грн. та залишок процентів - 5 515,00 грн.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено Договір факторингу № 01092025/01, за яким ТОВ «ФК «ІРБІС» відступило, а ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права вимоги, що зазначені в Реєстрі прав вимоги, в тому числі і до відповідачки за Договором № 84454318 від 27.10.2021 року в загальному розмірі 9 015,00 грн. про що свідчить Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу № 01092025/01 від 01 вересня 2025 року.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, відповідно до ст. 1055 ЦК України.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються ЗУ «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документу. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документу, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що всупереч умовам Договору про надання фінансового кредиту №84454318 від 27.10.2021 року, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та не здійснила погашення заборгованості на рахунки жодного з кредиторів, доказів протилежного стороною відповідачки суду не надано, розрахунку позивача не спростовано та власного контррозрахунку не здійснено.
Зважаючи на вищезазначене, суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному ст. 137 ЦПК України.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у частинах 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано: Договір про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02 січня 2026 року та Додаткову угоду до нього № 84454318 від 08 травня 2026 року; Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних ОСОБА_2 , необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості та Акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 08 травня 2026 року - за якими загальна вартість наданих послуг правової допомоги оцінено в 5 500,00 грн.
Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою та поніс пов`язані з цим витрати. При цьому, суд вказує на відсутність обов`язку присуджувати стороні, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Тому, враховуючи ціну позову, а також те, що дії щодо підготовки позову в даній справі не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, розгляд справи проводився без виклику сторін, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4 000 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
На підставі вищезазначеного та керуючись статями 2, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА", ІКЮО: 39493634, місцезнаходження юридичної особи: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17, літера Б(IBAN: НОМЕР_5 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 84454318 від 27.10.2021 року у розмірі 9 015 (дев`ять тисяч п`ятнадцять) грн., 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судового збору та 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасники справи:
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПОЗИКА", ідентифікаційний код юридичної особи: 39493634, місцезнаходження юридичної особи: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17, літера Б;
відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: