КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року м. Київ справа №320/17319/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області прийняте 04.03.2025: «притягти адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.п. 3, 5, 6 ч.2. ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді - попередження».
- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Полтавської області закрити дисциплінарну справу щодо адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року) через відсутність складу дисциплінарного проступку в її діях.
- зобов`язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Полтавської області ініціювати внесення змін в Єдиний реєстр адвокатів України, в профіль адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року), а саме, внесення інформації про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 04.03.2025р. про застосування до адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року) дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, та вилучити інформацію про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим та протиправним, таким, що порушує принцип верховенства права, вимоги ст.8, ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.14 КАС України, права адвоката, передбачені діючим законодавством України на здійснення професійної діяльності без здійснення неправомірного тиску з боку Вищої школи адвокатури та кваліфікаційно-дисциплінарної комісії, та підлягає скасуванню. 
Зауважено, що відповідач не мав повноважень щодо притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності спірним рішенням за невиконання скасованих через протиправність вимог Порядку підвищення кваліфікації адвокатів, що є підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення.
Наголошено на відсутності складу дисциплінарного проступку в діях адвоката та протиправності мотивів та обґрунтувань відповідача, що свідчить про безпідставність висновків щодо позивача. 
Звернуто увагу, що адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарний проступок, вчинення якого інкриміноване позивачеві не є триваючим, отже вказані строки притягнення до відповідальності за його вчинення мають бути дотримані.
Також здійснено посилання на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 640/1859/22, якою визнано протиправними та скасовано пункти 18, 19, 20 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України від 03 липня 2021 року №63. З огляду на зміст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 640/1859/22 позивач вважає, що вона, як адвокат, не була зобов`язана підвищувати кваліфікацію адвоката у перевіряємий період.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав, що Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області у складі дисциплінарної палати дійшла обґрунтованого та правомірного висновку про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, передбаченого п.п. 3, 5, 6 ч.2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема, порушення правил адвокатської етики, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків та невиконання рішень органів адвокатського самоврядування.
Наголошено, що ключовим критерієм для притягнення відповідачем позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження став триваючий характер дисциплінарного проступку, а саме не підвищення позивачем кваліфікації в 2019-2023 роках. 
При цьому, зауважено, що при здійсненні дисциплінарного провадження відносно позивача було дотримано всіх вимог, визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Зазначено, що посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 640/1859/22 є помилковим, оскільки визначені нею пункти Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України від 03.07.2021 № 63 втрачають чинність з моменту набрання законної сили такого рішення тобто з дати прийняття постанови апеляційною інстанцією. Більш того, така постанова суду не охоплювала питання скасування відповідальності адвокатів чи їх обов`язку підвищувати кваліфікацію.
У відповіді на відзив позивач наголошувала на тому, що притягнення до дисциплінарної відповідальності можливе протягом року з дня вчинення проступку, однак відповідачем взято до уваги період роботи позивача за період з 2019 по 2024 роки, що є порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Водночас, відповідачем при прийнятті спірного рішення відносно позивача, в якому констатувалось про порушення вимог Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України від 03.07.2021 № 63, було проігноровано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 640/1859/22, відповідно до якої визнано протиправними та скасовано п.п. 18, 19, 20 означеного Порядку.
Наголошено, що такі пункти вважаються скасованими з моменту їх прийняття, а не з дати набрання законної сили рішення суду, як то помилкового вважає відповідач.
Також повторно наголошено на необґрунтованих та безпідставних висновків щодо неї та, як наслідок, протиправності спірного рішення та наявності підстав для його скасування та відновлення порушеного права позивача.
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
06 грудня 2024 року вх. № 294/7-24 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області надійшла, скерована т.в.о. Голови ВКДКА Місяцем А.П. , на підставі пунктів 2.3.17 та 2.3.28 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 78 від 04-05.07.2014 року, скарга директора ВША НААУ ОСОБА_3 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
09.12.2024 скаргу скеровано до дисциплінарної палати КДКА Полтавської області, копію якої з доданими до неї матеріалами направлено адвокату ОСОБА_1 ( вих.№ 1224/4-24), надано доручення члену дисциплінарної палати КДКА Полтавської області ОСОБА_4 та розпочато перевірку.
04 лютого 2025 року дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи у зв`язку з наявністю в діях адвоката ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Розгляд дисциплінарної справи призначено на 13.02.2025.
13 лютого 2025 року 2024 року скаржник на засідання дисциплінарної палати КДКА Полтавської області не прибув, про причини своєї неявки не повідомив.
04.03.2025 дисциплінарну справу розглянуто за наявними у ній матеріалами за відсутності адвоката скаржника, КДКА Полтавської області у складі дисциплінарної палати дійшла до висновку, про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема порушення правил адвокатської етики, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків та невиконання рішень органів адвокатського самоврядування та вирішила притягти адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.п. 3, 5, 6 ч.2 ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність, та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді - попередження.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №5076-VI, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту; адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 2 Закону №5076-VI визначено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.
Правовою основою діяльності адвокатури України згідно зі статтею 3 Закону №5076-VI є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Частиною першою статті 4 Закону №5076-VI визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.
Згідно зі статтею 5 Закону №5076-VI, адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: 1) дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; 2) на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правничої допомоги; 3) невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів; 4) підвищувати свій професійний рівень; 5) виконувати рішення органів адвокатського самоврядування; 6) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством та договором про надання правничої допомоги.
Згідно зі статтею 33 Закону №5076-VI адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.
Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.
Рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014 року затверджено Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, далі - Положення про порядок прийняття та розгляду скарг.
Згідно ст. 49 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг, в редакції рішення Ради адвокатів України від 07.06.2024р. № 22, за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про: 1) притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення; 2) закриття дисциплінарної справи. Рішення про закриття дисциплінарної справи приймається у разі: а) відсутності в діях адвоката дисциплінарного проступку, у. тому числі виконання ним встановлених вимог з підвищення професійного рівня за звітний календарний рік (з 01 січня по 31 грудня) та попередні роки підтвердженого електронним сертифікатом про підвищення кваліфікації за формою затвердженою Вищою школою адвокатури Національної асоціації адвокатів України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Як визначено частиною другою статті 34 Закону №5076-VI дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.
Процедуру здійснення дисциплінарного провадження на кожній із вказаних вище стадій врегульовано статтями 38, 39, 40 і 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Зокрема, статтею 40 Закону №5076-VI передбачено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення. Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.
Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правничою допомогою адвоката. У разі неможливості з поважних причин брати участь у засіданні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури адвокат, стосовно якого розглядається справа, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які додаються до матеріалів справи. Письмові пояснення адвоката оголошуються на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Неявка адвоката чи особи, яка ініціювала питання дисциплінарної відповідальності адвоката, на засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без поважних причин за умови наявності доказів завчасного повідомлення зазначених осіб про місце, день і час засідання не перешкоджає розгляду дисциплінарної справи. У разі повторної неявки зазначених осіб на засідання палати розгляд справи здійснюється за їх відсутності незалежно від причин неявки.
Розгляд справи про дисциплінарну відповідальність адвоката є відкритим, крім випадків, якщо відкритий розгляд справи може призвести до розголошення адвокатської таємниці. Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.
Згідно статті 41 Закону №5076-VI за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.
Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини. Рішення у дисциплінарній справі приймається за відсутності адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката. Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, який проводив перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, не бере участь у голосуванні. Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.
Згідно приписів частин першої - третьої статті 57 Закону №5076-VI, рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України. Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.
Водночас, Правила адвокатської етики (далі - ПАЕ) затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року від 15 лютого 2019 року) та згідно преамбули надзвичайна важливість функціонального навантаження адвокатури вимагає від адвокатів слідування високим етичним стандартам поведінки. При цьому специфіка, комплексний характер обов`язків, що покладені на адвокатуру, обумовлюють необхідність збалансування засад служіння адвоката інтересам окремого клієнта та інтересам суспільства в цілому, дотримання принципів законності і верховенства права. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов`язків адвоката. Правила адвокатської етики (далі по тексту - Правила) мають на меті уніфіковане закріплення традицій і досвіду української адвокатури в сфері тлумачення норм адвокатської етики, а також загальновизнаних деонтологічних норм і правил, прийнятих у міжнародному адвокатському співтоваристві. Правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.
Згідно зі статтею 1 ПАЕ норми Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.
Відповідно до статті 2 ПАЕ дія Правил поширюється на: - всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, в тому числі соціально-публічну діяльність адвоката, яка може вступити в суперечність з професійними обов`язками адвоката або підірвати престиж адвокатської професії; - всіх адвокатів України, адвокатів іноземних держав, що внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а також адвокатів України, право на зайняття адвокатською діяльністю яких зупинено в передбаченому законом порядку; - адвокатів - членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, інших осіб, які перебувають у трудових відносинах з адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) у частині, яка застосовна до їх діяльності; - відносини, що виникли або існують після їх прийняття.
За приписами статті 7 ПАЕ у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.
Згідно статті 11 ПАЕ зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, від нього вимагається високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства, практики його застосування, опанування тактики, методів і прийомів адвокатської діяльності, ораторського мистецтва.
Адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.
Адвокат має постійно підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію, володіти достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві.
Адвокат повинен забезпечувати обґрунтовано необхідний рівень компетентності своїх помічників, стажистів, технічного персоналу та інших осіб, що залучаються ним для виконання окремих робіт у зв`язку з виконанням доручення.
Згідно зі статтею 12 ПАЕ всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві. Цього принципу адвокат зобов`язаний дотримуватись у всіх сферах діяльності: професійній, громадській, публіцистичній та інших.
Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості їх оскарження у встановленому законом порядку. Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності. Критика діяльності, рішень, порядку формування, членів органів адвокатського самоврядування тощо не може бути спрямована на приниження авторитету адвокатури, адвокатської професії та статусу адвоката, бути вираженою у принизливій чи такій, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, формі, а також містити завідомо неправдиву інформацію або заклики до невиконання рішень органів адвокатського самоврядування. При здійсненні професійної діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету, в тому числі щодо зовнішнього вигляду.
Положеннями статті 64 ПАЕ передбачено, що органи адвокатського самоврядування сприяють та контролюють дотримання Правил адвокатської етики всіма адвокатами України, які у відповідності до законодавства України здійснюють в Україні адвокатську діяльність.
У відповідності до абзацу 1, 2 статті 65 ПАЕ адвокат зобов`язаний виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції в спосіб, передбачений Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими до виконання адвокатськими бюро та адвокатськими об`єднаннями.
Також, відповідно до пунктів 1 та 2 розділу І Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України (нова редакція), затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 03 липня 2021 року № 63 (далі - Порядок №63), дія цього Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України (далі по тексту Порядок) поширюється на адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність у формах, визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На адвокатів, право на заняття адвокатською діяльністю яких зупинено, обов`язок щодо підвищення кваліфікації не поширюється. У випадку поновлення адвокатської діяльності, яку було зупинено на рік і більше, адвокат зобов`язаний пройти спеціальні курси підвищення кваліфікації за програмою та у порядку, розробленими Вищою школою адвокатури НААУ та затвердженими Експертною радою з питань акредитації та сертифікації (далі - Експертна рада НААУ). Адвокат проходить зазначені курси протягом трьох місяців з моменту поновлення права на заняття адвокатською діяльністю.
Підвищення кваліфікації є підвищенням професійного рівня адвоката, що є його важливим професійним обов`язком, дотримання якого має забезпечувати безперервне поглиблення, розширення й оновлення адвокатами своїх професійних знань, вмінь та навичок, за бажанням адвоката здобуття нової спеціалізації або кваліфікації у певній галузі права чи сфері діяльності на основі раніше здобутої освіти і практичного досвіду, забезпечувати адвокатів достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві та практиці його тлумачення та застосування.
Підвищення кваліфікації адвокатів спрямовано на: зміцнення їх правових навичок; практичну реалізацію правил адвокатської етики; підвищення рівня знань в напрямку прав людини та основоположних свобод; навчання повазі до прав та інтересів клієнтів; навчання захисту прав клієнтів і сприянню їхньому здійсненню; навчання сприянню належному здійсненню судочинства та реалізації права на справедливий суд; заохочення до участі у наданні безоплатної правової допомоги; інше поглиблення, розширення й оновлення їх професійних знань, вмінь та навичок.
З правового регулювання Порядку слідує, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися правил адвокатської етики; підвищувати свій професійний рівень та кваліфікацію; виконувати рішення органів адвокатського самоврядування, які є обов`язковими до виконання всіма адвокатами. Вищою школою адвокатури НААУ, як адміністратором процесу підвищення кваліфікації адвокатів в Україні, ведеться особиста картка обліку залікових балів адвоката про підвищення кваліфікації адвокатів в АРК, областях, містах Києві та Севастополі та відповідні дані про щорічне проходження підвищення кваліфікації адвокатами подаються до НААУ для розміщення її в ЄРАУ. Порушення Правил адвокатської етики; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом, є дисциплінарним проступком адвоката. Вчинення дисциплінарного проступку є підставою для застосування до адвоката дисциплінарного стягнення. Питання щодо наявності чи відсутності у діянні адвоката складу дисциплінарного проступку з`ясовується під час дисциплінарного провадження, за результатом розгляду якого приймається рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або рішення про закриття дисциплінарної справи. Відповідні рішення мають бути належним чином обґрунтованими та вмотивованими.
Згідно пункту 17 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, один заліковий бал з підвищення кваліфікації адвокатів дорівнює 1 (одній) годині навчання, крім випадків, встановлених цим Порядком.
Пунктом 20 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України передбачено, що всі адвокати, за виключенням адвокатів, зазначених у пункті 19 цього порядку, зобов`язані підвищувати кваліфікацію адвоката на рівні 10 годин на рік (10 залікових балів).
Відповідно до пункту 21 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, адвокат за рік має отримати не менше ніж 2 залікових бали за навчання з питань Правил адвокатської етики.
Пунктом 23 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України вказано, що звітним роком з підвищення кваліфікації адвокатів є календарний рік, з 01 січня по 31 грудня кожного року. Вищою школою адвокатури НААУ ведеться особиста картка обліку залікових балів адвоката.
Відповідно до пункту 30 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України, адвокатам, які виконали вимоги щодо підвищення кваліфікації Вищою школою адвокатури НААУ видається електронний сертифікат про підвищення кваліфікації (направляється на електронну адресу адвоката) з відповідним внесенням НААУ такої інформації до ЄРАУ. Форма сертифікату затверджується Вищою школою адвокатури НААУ.
Пунктом 32 Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України передбачено, що адвокатам, які не виконали вимоги цього Порядку за попередні роки надається можливість отримати сертифікати з підвищення кваліфікації за ці роки за умови успішних проходжень спеціальних тестувань у Вищій школі адвокатури НААУ за кожен рік невиконання. Тестування розробляються Вищою школою адвокатури НААУ та відрізнятимуться в залежності від кількості балів, яких не вистачило такому адвокату для виконання вимог цього Порядку в попередніх роках.
Як установлено судом, та не заперечується позивачем, адвокатом дійсно не було виконано означених вимог Порядку підвищення кваліфікації адвокатів в порядку та спосіб, визначених означеними вище положеннями.
Відносно посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 по адміністративній справі № 640/1859/22 суд зазначає, що 10 вересня 2024 року Шостий апеляційний адміністративний суд виніс постанову відповідно до якої: - рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування пунктів 18, 19, 20, пункт 2 розділу IV Перехідні положення Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України від 03 липня 2021 року № 63 скасував та прийняв в цій частині нову постанову, якою вимоги Позивача задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував пункти 18, 19, 20, пункт 2 розділу IV Перехідні положення Порядку підвищення кваліфікації адвокатів України від 03 липня 2021 року № 63. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року залишив без змін ( пункт 14 Порядку).
06 листопада 2024 року Шостий апеляційний адміністративний суд у справі № 640/1859/22 виніс ухвалу про виправлення описки у резолютивній частині судового рішення та видалив із цієї частини пункт 2 розділу IV Перехідні положення, залишивши його чинним.
Таким чином, судом визнано протиправним та скасовано виключно пункти 18, 19, 20 Порядку, в редакції на дату подання позовної заяви. Рішення суду апеляційної інстанції набрало законну силу з 10 вересня 2024 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 265 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 325 КАСУ, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Згідно з Постановою, такою датою є 10 вересня 2024 року.
Судове рішення не передбачає зворотної дії у часі для пунктів 18, 19, 20 Порядку, а відтак ці пункти втрачають чинність лише з 10.09.2024 і не можуть застосовуватися до періодів, що передували цій даті.
Водночас, стаття 21 Закону чітко закріплює професійний обов`язок адвоката підвищувати свій професійний рівень. Навіть якщо пункти Порядку, які визначають кількість балів, скасовані, сам обов`язок залишається чинним. Це означає, що адвокат зобов`язаний підвищувати кваліфікацію, незважаючи на зміни у вимогах щодо її обсягу.
Відповідно до пункту 1.31 Положення Про Раду адвокатів України затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012, Рада адвокатів України визначає порядок та форми підвищення кваліфікації адвокатами, здійснює методичне керівництво та організовує підвищення кваліфікації адвокатів.
З метою роз`яснення та забезпечення виконання цього обов`язку, РАУ було розроблено та затверджено Порядок підвищення кваліфікації адвокатів (рішення від 3 липня 2021 року №63), з подальшими змінами. Виходячи з цієї норми, сам обов`язок підвищувати кваліфікацію залишається чинним. Адвокат зобов`язаний виконувати цей професійний обов`язок, хоча його кількісні показники можуть змінюватися. Разом з тим, порядок залишається чинним щодо періодів, які передують 10.09.2024. Зокрема, це стосується і пункту 21 Порядку, що доповнює положення пункту 20, яким встановлено, що адвокат за рік має отримати не менше ніж 2 залікових бали за навчання з питань Правил адвокатської етики.
Згідно з пунктом 21-1 Порядку, адвокати, які включені до Реєстру адвокатів, що надають безоплатну правничу допомогу (БВПД), та/або уклали контракт про надання БВПД на постійній основі чи договір про надання БВПД на тимчасовій основі, мають отримати щороку не менше ніж 2 залікових бали за навчання з питань, пов`язаних із наданням безоплатної правничої допомоги.
Таким чином, адвокати зобов`язані дотримуватися вимог, що діяли в попередні роки, зокрема: пункту 20 Порядку, згідно з яким необхідно набирати не менше ніж 10 залікових балів на рік; пункту 21 Порядку, що вимагає 2 залікових бали на рік за навчання з питань Правил адвокатської етики; пункту 21-1 Порядку, який передбачає 2 залікових бали на рік за навчання з питань БВПД.
Скасовані пункти 18, 19, 20 Порядку стосуються виключно регулювання модульної програми Молодий адвокат та кількісних показників залікових балів. Вони не встановлювали сам обов`язок підвищення кваліфікації чи механізми притягнення адвокатів до відповідальності. Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду не охоплювала питання скасування відповідальності адвокатів чи їхнього обов`язку підвищувати кваліфікацію, а стосувалася виключно протиправності окремих пунктів Порядку.
Отже, судове рішення у справі №640/1859/22, яке набрало законної сили, не скасовувало відповідальність адвокатів України за не підвищення свого професійного рівня, як обов`язку, що визначений законом та не пом`якшувало відповідальність в розрізі їх діяння (дисциплінарного проступку).
Суд також не бере до уваги посилання позивача на порушення строків притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності з огляду на наступне.
Відповідно до висновків викладених Верховним Судом, що містяться у численних постановах Верховного Суду від 11.05.2018 у справі № 804/401/17, від 23.05.2018 у справі № 490/8624/15-а, від 25.03.2020 у справі №175/3995/17-ц, від 09.08.2019 у справі №1540/4358/18 з питань визначення триваючого порушення, триваючим правопорушенням є проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.
У таких випадках строк притягнення до відповідальності має відраховуватися з моменту припинення правопорушення, а не з моменту його початку. Тобто, момент припинення триваючого дисциплінарного проступку адвоката у вигляді не підвищення професійного рівня непрямо, але визначений статтею 32 чинного на той час Порядку - як отримання ним відповідного сертифікату за результатами проходження спеціальних тестувань у Вищій школі адвокатури НААУ або у разі притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за невиконання такого обов`язку.
Зазначене узгоджується з чинним на даний час пунктом 1 Рішення РАУ №22 від 7 червня 2024 року Про надання роз`яснення окремих норм Порядку та внесення доповнень до Положення, встановлено, що невиконання адвокатом вимог підвищення кваліфікації за кожен рік є триваючим дисциплінарним проступком до моменту отримання відповідного сертифіката або притягнення особи до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, дисциплінарний проступок вважається припиненим лише за однієї з двох умов: - Адвокат виконав вимоги підвищення кваліфікації за звітний період і отримав сертифікат; - Адвоката притягнуто до відповідальності за невиконання цього обов`язку.
Невиконання адвокатом вимог з підвищення кваліфікації згідно з Порядком за звітний календарний рік (з 01 січня по 31 грудня) та попередні роки триває до часу отримання електронних сертифікатів про підвищення кваліфікації, які підтверджують виконання адвокатом встановлених вимог з підвищення професійного рівня або притягненням винної у невиконанні обов`язку особи до відповідальності, що припиняє дисциплінарний проступок. Так, звітним роком з підвищення кваліфікації адвокатів є календарний рік, з 01 січня по 31 грудня кожного року.
Отже, правомірним є підхід відповідача під час вирішення питання щодо строків притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за вчинення триваючого порушення та наявності у його поведінці складу такого дисциплінарного проступку.
З огляду на триваючий характер не підвищення позивачем професійного рівня у 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 роках, вчинене ним порушення носить систематичний характер, що передбачає застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.
Враховуючи вищевикладене, якщо адвокат протягом 2019-2023 років поспіль щорічно вчиняв триваючі дисциплінарні проступки, що є систематичним порушенням Правил адвокатської етики та Порядку, не виконував вимоги з підвищення кваліфікації за звітний період і не отримував відповідні сертифікати.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що КДКА Полтавської області у складі дисциплінарної палати дійшла до обґрунтованих висновків про наявність в діях адвоката ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку передбаченого п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», зокрема порушення правил адвокатської етики, невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків та невиконання рішень органів адвокатського самоврядування.
При обранні виду дисциплінарного стягнення, з урахуванням особи адвоката, який раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалася, КДКА Полтавської області дійшла до висновку про застосування до адвоката ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, що є співмірним з огляду на встановлені порушення.
Окрім цього, судовим розглядом не встановлено наявності порушень порядку та процедури прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, в тому числі щодо проведення засідань відповідної комісії, а також порядку прийняття рішення, порядку підготовки матеріалів дисциплінарного провадження, а отже КДКА Полтавської області при здійсненні дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_1 дотрималась всіх вимог визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що позивачем також не спростовано.
Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо меж оцінки рішень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури, прийнятих за наслідками розгляду скарг щодо адвокатів. Так, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі №820/4158/18 та від 19 жовтня 2023 року у справі №280/1396/22, сформовано правову позицію, відповідно до якої адвокатура в Україні - це недержавний самоврядний інститут, який самостійно вирішує питання своєї організації та діяльності. Вирішення питань, що стосуються дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні, законом віднесено до виключної компетенції адвокатського самоврядування в особі відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Водночас правомочність відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії на власний розсуд за наслідками оцінки обставин і фактів прийняти рішення за правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінського рішення. Таким чином, правову оцінку рішенню органів адвокатського самоврядування в питанні притягнення адвокатів до дисциплінарної відповідальності суди мають надавати виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану КДКА/ВКДКА юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їхньої достатності/недостатності.
Тож в межах розгляду цієї справи суд може надати правову оцінку рішенню відповідача виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області від 04.03.2025 щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю №000198, видане Радою адвокатів Тернопільської області 30 червня 2017 року) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.п. 3, 5, 6 ч.2. ст.34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді - попередження.
Як наслідок, похідні вимоги також не підлягають задоволенню.
Інші доводи та заперечення сторін не спростовують вище встановленого судом та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідач.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з приписами ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 29 червня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.