Справа № 183/11002/25
№ 1-кп/183/1597/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12025044080000140 відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст.121 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 
обвинуваченого - ОСОБА_3 
захисника – ОСОБА_5 

в с т а н о в и в :
06.09.2025 року приблизно о 15:06 год. ОСОБА_3 перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до договору дарування належить ОСОБА_6 , але в якому постійно мешкає ОСОБА_7 .
У вказаний час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до території вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до території домоволодіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , 06.09.2025 року приблизно о 15:06 год, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, без законних на те підстав, не маючи дозволу користувача чи власника домоволодіння, підійшов до хвіртки, та шляхом їх відкриття, буз зламу замків, незаконно проник на територію домоволодіння, порушивши право ОСОБА_7 на недоторканність іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Крім цього, 06 вересня 2025 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 знаходився поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_7 . В ході розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 раптово виник словесних конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вказаний умисел,06 вересня 2025 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , тримаючи ніж в правій руці затисненому кулак, наблизився до ОСОБА_7 та,діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись перед ОСОБА_7 , стоячи обличчям до обличчя, завдав їй навідмаш один удар ножем зліва-направо в область лівої скулової ділянки та один удар з права наліво в область задньої стінки грудної клітини з лівої сторони.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани лівої бічної поверхні грудної клітини, яка ускладнилася лівобічним гемопневмотораксом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, ушкодження у виді непроникаючої колото-різаної рани в лівій величній області, які відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. 
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 161 КК України та за ч.1 ст.121 КК України визнав повністю. Повідомив, що обставини, викладені у обвинувальному акті, повністю відповідають тому, як все відбувалося. Надав суду показання, що дані кримінальні правопорушення вчинив з мотиву ревнощів, які відчував до потерпілої. Ніж, яким наносив удари ОСОБА_7 викинув. Не зміг надати медичну допомогу останній, оскільки вона побігла і десь заховалась, він її не знайшов і пішов на роботу. Вважає, що вчинив дуже погано, засуджує свою поведінку. Повідомив, що має 13 дітей, 5 з яких записані на нього, однак аліменти з нього не стягуються, однак періодично надає їм допомогу продуктами харчування та іншим способом. Просив суд суворо його не карати.
В присутності потерпілої ОСОБА_7 під час судового засідання, на якому здійснювався її допит, приніс вибачення останній, обіцяв компенсувати завдану шкоду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка повідомила суду, що з обвинуваченим ОСОБА_3 наразі має неприязні стосунки, які виникли через його поведінку відносно неї в межах кримінального провадження. Раніше були нормальні стосунки, навіть інколи близькі. Періодично у нього проживала, але він її виганяв з різних причин з місця де він мешкав.
Зазначила, що вона мешкає по АДРЕСА_1 , дане домоволодіння надано їй для проживання та праці ОСОБА_8 . ОСОБА_3 там не проживав та доступу до даного домоволодіння не мав. ОСОБА_3 міг відвідувати дане домоволодіння з її дозволу або дозволу ОСОБА_9 . Але 06.09.2025 року вона дозвіл на відвідування будинку та подвір`я ОСОБА_3 не надавала, навіть забороняла, бо ОСОБА_10 не хотіла його бачити.
06.09.2025 року вона – потерпіла ОСОБА_7 працювала по АДРЕСА_1 на огороді у ОСОБА_9 та збирала урожай помідорів, в цей час прийшов ОСОБА_3 , який був збуджений, можливо, нетверезий, оскільки нецензурно виражався та кричав, без пояснень почав битися, вона вирвалася і втекла до сусідки ОСОБА_11 , трохи побула у неї, ця сусідка подзвонила ОСОБА_12 і повідомила, що її – ОСОБА_7 . б`є ОСОБА_3 , на що остання повідомила, що
вона вже їде. Далі потерпіла вирішила повернутися, час не пам`ятає, йшла боса по щебеню, раптом з`явився ОСОБА_3 , біг їй назустріч з криками «я тебе вб`ю», а коли підняв руку, то вона побачила як у нього в руці заблищав ніж, на що вона почала його зупиняти та заспокоювати, розвернулась і він наніс їй удар в область обличчя біля ока та один удар між ребрами в область задньої стінки грудної клітини з лівої сторони. Цей ніж він узяв зі столу ОСОБА_9 біля кухонної плитки в помешканні, де проживала потерпіла. Швидка допомога приїхала відразу, далі її було госпіталізовано та надано медичну допомогу з проведенням операції. За наслідком завданих поранень лікувалась 10 днів. На даний час ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, однак вважає, що його слід покарати суворо. Принесене обвинуваченим усне вибачення під час судового засідання не прийняла, оскільки повідомила, що він часто її ображав та вона вимушена була через нього ночувати де-небудь, в тому числі у сараї., вважає, що його каяття не щире, бо він так міг вибачатися кожен день.
Окрім цього вина у вчиненні даних кримінальних правопорушень ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2025, в якому. ОСОБА_7 просить органи поліції прийняти міри до її знайомого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 06.09. 2025 року близько 15.30 год. Кидався на неї з ножем та завдав ушкодження, дана подія відбувалася по вул. Садовій біля буд. 18 (а.с. 71-72);
-протоколом огляду місця події від 06.09.2025 року з фото-таблицею до нього, який проведено начальником СВ ВП №2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, де об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості поблизу буд. АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду встановлено, що будинок зазначений вище має металеві ворота коричневого кольору та зі сторони проведення огляду огороджений парканом. З правої сторони від воріт знаходиться велике дерево ( схоже на липу), поруч ростуть інші дерева поодаль від воріт. Також встановлено, що з усіх боків від місця огляду знаходяться поля засіяні соняшником. Від двору веде доріжка, яка веде до асфальтованої частини проїзної дороги, за якою також знаходиться засіяне соняшником поле. В ході проведення огляду нічого не вилучалося (а.с. 73-77);
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2025 року з додатком у вигляді диску, згідно якого, слідчий у присутності адвоката склав протокол про те, що о 23.50 год. 06.09.2025 року в порядку ст. 208 КПК України, затримано особу, підозрювану у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; в присутності понятих здійснено обшук затриманої особи, під час якого у останнього вилучено: джинсову куртку синього кольору ( а.с. 89-91);

-протоколом огляду місця події від 07.09.2025 року з додатком у вигляді диску, де об`єктом огляду є приміщення ВП №2 за адресою м. Перещепине, мкрн. Кільченський, 7. В ході огляду встановлено, що в приміщенні для прийому громадян перебуває ОСОБА_3 , який одягнений у кофту синього кольору, в якій перебував на момент затримання. Дану кофту вилучено до паперового конверту та опечатано до ВП №2 СРВП. ( а.с. 100-101);
-протоколом огляду місця події від 07.09.2025 року з додатком у вигляді диску, де об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості поблизу буд. 18 по вул. Садова в с. Свічанівка. В ході проведення огляду встановлено, що поблизу будинку №18, а саме зліва знаходилася земельна ділянка, на якій росте соняшник. Вході огляду даної земельної ділянки, де росте соняшник, на початку земельної ділянки зі сторони дороги виявлено предмет, візуально схожий на ніж з ручкою чорного кольору. Вказаний предмет, який візуально схожий на ніж з ручкою чорного кольору поміщено до паперового конверту, опечатаний та вилучений до ВП № 2 СРВП ГУНП в Дніпропетровській області. ( а.с. 102-105);
-зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 07.09.2025 року, додатку до нього та долученого відеозапису, детально дослідженого судом за правилами ч. 11 ст. 615 КК України, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється в умовах воєнного стану, суд,встановив, що даний свідок надав показання, згідно яких 06.09.2025 року коли вона – ОСОБА_13 їхала з м. Новомосковська ( нині м. Самаро), їй зателефонувала ОСОБА_14 і повідомила, що до останньої прибігла ОСОБА_7 і просить подивитися по відеокамерам запис, бо до неї приходив місцевий мешканець с. Свічанівка – ОСОБА_15 . Оглянувши записи з камер зовнішнього спостереження, вона побачила запис, на яких чути крики, також видно як він підійшов до стола за літньою кухнею, на якому лежав ніж і вийшов з двору. Вона – ОСОБА_13 побачивши ці записи почала переживати за життя ОСОБА_16 , хотіла їй зателефонувати, однак вже зателефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що до неї прибігла ОСОБА_18 вже поранена і в крові. Це було приблизно о 15:50 годині. Після цього вона – ОСОБА_13 зразу зателефонувала до поліції, а вони вже викликали швидку допомогу. Потім приїхали до ОСОБА_17 , там вже була ОСОБА_19 і приїхала швидка допомога та поліція ( а.с. 109-111);

-зі змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 07.09.2025 року, додатку до нього та долученого відеозапису, детально дослідженого судом за правилами ч. 11 ст. 615 КК України, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється в умовах воєнного стану, суд,встановив, що даний свідок надав показання, згідно яких 06.09.2025 року знайома ОСОБА_7 прибігла до неї – ОСОБА_17 приблизно о 15:00 годині босоніж і налякана і повідомила що ледве втекла від ОСОБА_20 , який ганявся за нею на огороді з лопатою. Так, ОСОБА_18 побула у неї приблизно 15 хвилин. Після чого зателефонувала ОСОБА_10 , а ОСОБА_18 побігла додому. Потім через 10-15 хвилин знову побачила, що до неї йде ОСОБА_18 , дійшла до вугла садка і сіла на дорозі і покликала її – ОСОБА_17 , нащо вона прибігла і побачила, що ОСОБА_18 була вся у крові і на її запитання відповіла, що він вдарив її ножем, на обличчі теж був поріз і кров і під лівою рукою на боку теж було поранення схоже як розріз ножа. Після цього вона допомогла обробити ці рани і зателефонувала ОСОБА_12 . Пізніше приїхала поліція та швидка допомога.
Керуючись приписами ч. 11 ст. 615 КК України,суд прийняв як докази сторони обвинувачення протоколи допиту даних свідків під час досудового розслідування, оскільки хід допиту фіксувався безперервно за допомогою технічних засобів відеофіксації.
-заявою ОСОБА_17 від 07.09.2025 року, яка добровільно надала співробітникам полції для проведення слідчих дій кофту чорного кольору зі слідами РБК, яка належить ОСОБА_7 ( а.с. 115)
-протоколом огляду предмета (добровільно наданої футболки свідком ОСОБА_17 , яку їй залишила ОСОБА_7 ) від 07.09.2025 та фото-таблицею до нього, де предметом огляду є футболка чорного кольору з нанесеним на ній написом білим фоном «I'm Going», бренду «Puma» та зображенням логотипу бренду «Puma». На вказаному логотипі мається сліди рідини бурого кольору. Також з лівої сторони вказаної футболки під пахвою мається розріз довжиною близько 2 см та шириною близько 0,5 см та навколо вказаного розрізу мається сліди речовини бурого кольору. Дану футболку було вилучено до паперового конверту ( а.с.116-117); 
-добровільно наданим записом з камери відеоспостереження, що розташована на житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 до матеріалів кримінального провадження № 12025044080000140, згідно заяви ОСОБА_13 (з додатком у вигляді диску, оглянутого в судовому засіданні). 

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.09.2025 з додатком у вигляді оптичного диску, за адресою: АДРЕСА_3 , за участі підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , де ОСОБА_3 відтворив обставини подій, які мали місце 06.09.2025 року за фактом спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ( а.с.131-134);
-протоколом огляду диску від 08.09.2025 з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 ( а.с.135-136);
-протоколом огляду відеозапису від 09.09.2025 року в порядку ст.223 КПК України з фото таблицею до нього, а саме здійснено огляд DVD-R диску із записами з камери відео спостереження за 06.09.2025 року, встановленої на будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за участі свідка ОСОБА_13 . На відеозаписі дата: 06.09.2025 час 15:05:30. До воріт підходе ОСОБА_3 О 15:05:35 відчиняє калітку та заходить на територію домоволодіння, одягнений в кофту та штани синього кольору, має неохайну зачіску середньої довжини чорного кольору, зріст середній, кульгає на одну ногу. О 15:05:48 видно як ОСОБА_3 заходить за будинок, деякий час там знаходиться та о 15:05:07 виходить. На відео видно , як ОСОБА_3 виходить з території подвіря, тримаючи в лівій руці предмет схожий на ніж та о 15:06:23 виходить з подвіря через калітку та йде по АДРЕСА_1 . ( а.с.142-146);
-протоколом огляду відеозапису від 09.09.2025 року в порядку ст.223 КПК України з фото таблицею до нього, а саме здійснено огляд DVD-R диску із записами з камери відео спостереження за 06.09.2025 року, встановленої на будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за участі потерпілої ОСОБА_7 . На відеозаписі дата: 06.09.2025 час 15:05:30. До воріт підходе ОСОБА_3 О 15:05:35 відчиняє калітку та заходить на територію домоволодіння, одягнений в кофту та штани синього кольору, має неохайну зачіску середньої довжини чорного кольору, зріст середній, кульгає на одну ногу. О 15:05:48 видно як ОСОБА_3 заходить за будинок, деякий час там знаходиться та о 15:05:07 виходить. На відео видно , як ОСОБА_3 виходить з території подвір`я, тримаючи в лівій руці предмет схожий на ніж та о 15:06:23 виходить з подвір`я через калітку та йде по АДРЕСА_1 . На відеозаписі дата 06.09.2025 час 15:42:41. На відео чути як починається діалог між чоловіком та жінкою, чути нерозбірливо. ОСОБА_7 зазначила, що в цей момент вона зустріла ОСОБА_3 , який стояв поблизу б.№ 189 по вул.. Садова та почав до неї наближатися з ножем та в подальшому завдав два удари, а саме в область лопатки та ока та діалог, який чути на відео відбувається між нею та ОСОБА_3 ( а.с.147-151);
-протоколом отримання зразків для експертизи від 15.09.2025 року у потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 153);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.09.2025 з додатком у вигляді оптичного диску, за адресою: м. Самар, вул. Гетьманська, 238, за участі потерпілої ОСОБА_7 , де ОСОБА_7 відтворила обставини подій, які мали місце 06.09.2025 року за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с.154-157);
-протоколом огляду диску від 16.09.2025 з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 за 15.09.2025 року ( а.с.158-159);
-випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 ( а.с.160);
-висновком експерта №3893/4177-БД від 03.10.2025, з додатком до нього у виді таблиці, згідно якого при серологічному дослідженні зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системи АВ0. (а.с.162-163);
-висновком експерта № 3893/4178-БД від 09.10.2025, з додатками до нього у виді таблиці та фототаблиці, згідно якого при серологічному дослідженні зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системи АВ0, для якої групоспецифічним антигеном є 
ОСОБА_21 слідах на джинсовій куртці сірувато-чорного кольору, яку було доставлено для дослідження, яку, згідно даним Постанови слідчого, вилучено 07.09.2025 під час обшуку затриманого ОСОБА_3 і яку слідчий називає джинсовою курткою синього кольору (об`єкт №4) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини; в решті слідів на ній (об`єкти № 1-3,4,5-16) наявність крові не встановлена. При серологічному дослідженні об`єкта №4 виявлений антиген А, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. Оскільки сліди об`єкта №4 могли бути утворені за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки кров її належить саме до вказаної групи, або за рахунок крові інших осіб з такою самою групою крові. Оскільки в об`єкті №4 не виявлено антиген В, який є групоспецифічним для груп АВ і В з ізогемаглютиніном анти-А, обидві ізосерологічною системи АВ0, тому даних щодо присутності крові в цих слідах від осіб з в казанами групами не отримано. Оскільки в об`єкті №4 не виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, які є групо специфічною ознакою для групи 0 з ізогемаглютинінами анти- А і анти-В ізосерологічною системи АВ0, тому даних щодо присутності в цих слідах крові осіб з такою групою не отримано. В слідах на джемпері підозрюваного ОСОБА_3 , вилученому у нього 07.09.2025 під час обшуку, який слідчий називає кофтою синього кольору (об`єкти №17,18,25) встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини, в решті слідів на ньому (об`єкти №19-24) наявність крові не встановлена.
При серологічному дослідженні об`єктів №17,18,25 виявлений антиген А, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0.
Оскільки сліди об`єктів № 17,18,25 могли бути утворені за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки кров її належить саме до вказаної групи, або за рахунок крові інших осіб з такою самою групою крові.Оскільки в об`єктах №№17,18,25 не виявлено антиген В, який є групоспецифічним для груп АВ і В з ізогемаглютиніном анти-А, обидві ізосерологічною системи АВ0, тому даних щодо присутності крові в цих слідах від осіб з в казанами групами не отримано. Оскільки в об`єктах №№17,18,25 не виявлені ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, які є групо специфічною ознакою для групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0, тому даних щодо присутності в цих слідах крові осіб з такою групою не отримано (а.с.164-168);
-висновком експерта №359/54 від 26.09.2025, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , враховуючи дані матеріалів досудового розслідування, дані медичних документів, а також у відповідності з поставленими перед судово-медичною експертизою, експерт дійшов наступних підсумків:
Усі виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний у постанові (06.09.2025р.), що підтверджується даними медичних документів.
Травмуючі предмети, які привели до утворення сліпої непроникаючої колото-різаної рани в лівій виличній області, проникаючої колото-різаної рани лівої бічної поверхні грудної клітини, конкретизувати не можливо за даними медичних документів, можливо лише вказати що травмуючий предмет з гострим ріжучим краєм, можливо клинок ножа.
Згідно наданих медичних документів, потерпілій було спричинено на менш ніж дві травматичні дії.
На питання №4. (Якою кількістю ударів заподіяні тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_7 , а саме тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини, лівобічний гемопневмоторакс, підшкірна емфізема грудної клітини зліва, колото-різана рана лівої скулової ділянки, параорбітальна гематома лівого ока?) Відповідь: Згідно наданих медичних документів, потерпілій було спричинено не менш ніж дві травматичні дії (одну в ліву виличну область, одну в ліву бічну поверхню грудної клітини).
Тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани лівої бічної поверхні грудної клітини, яка ускладнилася лівобічним гемопневмотораксом (кров та повітря у плевральній порожнині), у своїй сукупності, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя (Згідно п. 2.1.3.й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених. Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р). Тілесні ушкодження у виді непроникаючої колото-різаної рани в лівій виличній області, за своїм характером, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більш ніж 21-а доба (Згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.). Усі виявлені тілесні ушкодження спричинені предметом з гострим ріжучим краєм, можливо клинком ножа, та могли утворитися в строк вказаний у постанові (06.09.2025 р.), що підтверджується даними медичних документів. (а.с.178-180);
-висновком експерта №372Е від 09.10.2025 за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи гр.. ОСОБА_7 , згідно якого механізм утворення виявлених у потерпілої ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, на який вказує підозрюваний ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту від 08.09.2025 року за його участі, може відповідати отриманим судово-медичним даним (а.с.184-186);
-протоколом огляду місця події від 27.10.2025 року з фото-таблицею до нього, який проведено слідчим СВ ВП №2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, де об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості за адресою: буд. АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду виявлено будинок. Перед будинком знаходяться господарські будівлі. На зовнішній стороні будинку, зі сторони дороги встановлена камера відео спостереження. Також встановлено, що територія вказаного домоволодіння огороджена парканом. Також на одному рівні з парканом встановлені металеві ворота з хвірткою з профілю червоного кольору (а.с. 197-200);
-копією договору дарування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно яких домоволодіння за даною адресою належить ОСОБА_6 ( а.с. 201-203).
Крім того, судом під час судового розгляду були досліджені надані сторонами провадження докази, а саме: з боку сторони обвинувачення:
-висновок експерта №3893/4179-БД від 06.10.2025, з додатком до нього у виді таблиці, згідно якого на складеному ножі (об`єкти № 1-5), наданому на дослідженні, наявність крові не встановлена, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені (а.с.170-172);
-висновок експерта №3939/4222-БД від 22.10.2025, з додатком до нього у виді таблиці, згідно якого в змиві, вилученому 07.09.2025 року з долоні однієї з рук підозрюваного ОСОБА_3 , знайдена кров з вмістом гемоглобіну людини, статева належність якої не встановлена із-за відсутності в сліді її формених елементів. В іншому змиві вилученому того ж числа з долоні однієї з рук підозрюваного ОСОБА_3 наявність крові не встановлена. Групову належність крові виявити неможливо, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини в них не виявлені. Даних щодо присутності крові ОСОБА_7 в цих слідах не отримано (а.с.174-177).
Суд вважає, що вказані досліджені докази не можуть бути визнані доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки не встановлюють наявність чи відсутність фактів й обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 
Отже, дослідивши та проаналізувавши наведені вище докази, суд вважає, що вони кожний окремо, а також в сукупності, доповнюючи одне одного, підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, і підтверджують вину обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого  ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 1 ст. 162 КК України – незаконне проникнення до іншого володіння особи;
- ч. 1 ст. 121 КК України - тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію у майбутньому, оскільки останній в судовому засіданні пообіцяв потерпілій ОСОБА_7 відшкодувати завдану шкоду її здоров`ю, також приніс свої вибачення під час судового засідання, а також готовий нести кримінальну відповідальність.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що обвинувачений вину визнав повністю, є особою раніше не судимою, за місцем мешкання характеризується посередньо, під час судового засідання зазначав, що є батьком неповнолітніх дітей, періодично надає їм допомогу, однак аліменти з нього на їх утримання не стягуються. Окрім цього, суд ураховує, що ОСОБА_3 на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_3 протягом 2024 року, згідно наданої стороною обвинувачення довідки, притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема було 11 випадків складання протоколів про адміністративне правопорушення, постанов, що підтвердив обвинувачений під час судового розгляду, вказане свідчить про те, що такою поведінкою, він демонструє відверте нехтування встановленими законами України суспільними правилами поведінки.
Суд враховує і позицію потерпілої, яка просила призначити останньому суворе покарання.
Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинив два кримінальні правопорушення, один з яких умисний злочин, який віднесено законом до категорії тяжких з суспільно-небезпечними наслідками у вигляді спричинення тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілій, враховуючи його поведінку, якою він демонструє відверте нехтування встановленими Законами України суспільними правилами поведінки, його зухвале ставлення до норм моралі та кримінального процесуального законодавства, а також враховуючи те, за місцем мешкання характеризується посередньо, суспільно – корисною працею не займається, немає міцних соціальних зв`язків, шкоду, заподіяну його протиправними діями потерпілій не відшкодував та остання наполягала на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання, що дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 , з урахуванням ст.70 КК України, покарання у виді позбавлення волі, однак, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, визначити дане покарання на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, підстави для застосування ст. 69, 75 КК України відсутні.
Призначене покарання буде співмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. 
У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за 
ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 1 ст.121 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік;
- за ч. 1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити  ОСОБА_3  покарання у виді позбавленням волі строком 5 років.
Початок строку покарання  ОСОБА_3  рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 06.09.2025 року.
На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3  у строк покарання період його попереднього ув`язнення з 06 вересня 2025 року по день набрання вироком суду законної сили включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Запобіжний захід  ОСОБА_3  до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний – тримання під вартою.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року на: кофту синього кольору, яку поміщено до паперового конверту та опечатано; предмет, візуально схожий на ніж з рукояткою чорного кольору, який було поміщено до паперового конверту та опечатано.
Речові докази по кримінальному провадженню:
Джинсову куртку синього кольору, кофту синього кольору, які поміщено до паперового конверту та опечатано, що передані на зберігання до камери для схову речових доказів ВП №2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області – повернути ОСОБА_3 ;
-добровільно наданий диск з записом з камери відеоспостереження, згідно заяви ОСОБА_13 – зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-футболку чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що передана на зберігання до камери для схову речових доказів ВП №2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити;
-складний ніж, який поміщений в паперовий конверт, змиви з об`єктів №1-5 на ниточках марлі, контроль марлі, які поміщено до паперового конверту, зразки крові ОСОБА_7 , які поміщено до паперового конверту та передані на зберігання до камери для схову речових доказів ВП №2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області – знищити;
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1