Справа № 644/2901/26 
Провадження № 3/644/893/26 

ПОСТАНОВА
 
про притягнення до адміністративної відповідальності

03 червня 2026 р. м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Паляничко Д.Г., 
за участю:
секретаря судового засідання – Книшенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Індустріального районного суду м. Харкова справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2026 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал за вих. № 444гб/41/14/04-2026 від 17.03.2026 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом – ОСОБА_1 ), про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП України (а.с. 9). 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2026 справа № 644/2901/26 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. (а.с. 10).
12.03.2026 приблизно о 17 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав, нецензурно висловлювався, лаявся, кричав, погрожував, намагався душити, залякував, чим було завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , що не призвело до тілесних ушкоджень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1).
Частиною 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з протоколом серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено адресу: АДРЕСА_2 , що належить до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова на підставі ст.276 КУпАП (а.с. 1). 
Про розгляд справи в Індустріальному районному суді м. Харкова ОСОБА_1 повідомлений працівниками поліції під час ознайомлення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026, що підтверджується власноручним підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1). 
На виклик суду ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлявся належним чином, зокрема у судові засідання призначені на 23.03.2026, 20.04.2026, 20.05.2026, 03.06.2026 ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання смс повідомлення на його номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 (а.с. 13,16,33), який ОСОБА_1 зазначено для повідомлення про розгляд справи у суді, та шляхом направлення поштового повідомлення з викликом до суду на адресу проживання зазначену у матеріалах адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 (а.с. 1), яке повернулося до суду як неотримані ОСОБА_1 із зазначенням у довідці про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою» на виклик суду 20.04.2026 (а.с. 18-19), 20.05.2026 (а.с. 28-29) 03.06.2026 (а.с. 36-37), що є належним повідомленням згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, оскільки днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, в тому числі, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
 
Суд звертає увагу на те, що вказана в протоколі адреса проживання: АДРЕСА_2 , повідомлена ОСОБА_1 особисто під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 (а.с. 1). Жодних заперечень щодо вказаного в протоколі місця проживання ОСОБА_1 не зазначалось.
Суд наголошує, що інформація про час та дату судового розгляду справи розміщена на сайті Індустріального районного суду м. Харкова за посиланням: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/, що дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності самостійно її переглянути. 
Доказів на підтвердження поважності своєї неявки в судові засідання ОСОБА_1 суду не надав та не зазначив жодних обставин з посиланням на докази, які б давали достатні підстави вважати, що протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно нього складено неправомірно та відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (надалі за текстом – Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Ратифікуючи Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03.04.2008). 
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
З урахуванням обізнаності ОСОБА_1 про розгляд справи в Індустріальному районному суді м. Харкова за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 складеним стосовно нього, а також враховуючи, що відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, суд дійшов переконання, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за можливе провести її розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд зазначеної справи № 644/2901/26 підтверджується матеріалами справи, а безпідставне умисне її затягування нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Зважаючи на правила ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні відомості про обізнаність ОСОБА_1 зі своїми правами, а також, що стосовно нього складений протокол серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 та направлений до суду, про розгляд справи в суді, суд вважає за можливе розглянути справу № 644/2901/26 за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами. 
Відтак, суд, відповідно до вимог ст. 268 К КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ч.1 ст.245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків передбачених ст. 277 та 38 КУпАП. 
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов такого висновку. 
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 та 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен надати належну оцінку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07.12.2017 № 2229-VIII (надалі за текстом – Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. 
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Отже, психологічне насильство це умисні дії, коли особа прагне спричинити шкоду, порушити права і свободи людини.
19.12.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22.05.2024 № 3733-IX, яким ч.1 ст.173-2 КУпАП викладена в новій редакції, в якій зазначено, що вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, відповідальність за скоєння домашнього насильства наразі настає виключно у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння мали місце наслідки у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що повинно бути вказано у протоколі, який за своєю суттю є процесуальним документом обвинувачення.
Суд звертає увагу, що у протоколі серії АПР18 № 274117 від 12.03.2026 про адміністративне правопорушення розкрито ознаки психологічного та фізичного характеру домашнього насильства, детально зазначено про скоєне діяння ОСОБА_1 як таке що має форму такого виду домашнього насильства (а.с. 1), зокрема: ображав, нецензурно висловлювався, лаявся, кричав, погрожував, намагався душити, залякував за адресою їх сумісного проживання: АДРЕСА_2 , чим завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілій ( а.с. 1), що також підтверджується відповідними письмовою заявою ОСОБА_2 (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6), довідкою терміновим заборонним приписом (а.с. 3), формою оцінки ризиків (а.с. 4), рапортом (а.с. 8) тощо.
З заяви ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що остання просить прийняти міри стосовно свого співмешканця ОСОБА_1 , який хапав її за руки, душив, словесно ображав, чим наніс їй шкоду психологічного характеру (а.с. 5).
З пояснень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.03.2026, вбачається, що 12.03.2026 близько 15 год 00 хв до у гості завітала його колишня дружина, він, його співмешканка та колишня дружини проводили час на кухні, спілкувалися, та колишня дружина викликала наряд поліції, з невідомої причини (а.с. 6).
З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.03.2026 стосовно ОСОБА_1 вбачається, що на підставі відповідей потерпілої особи ОСОБА_2 визначено рівень небезпеки «низький» (а.с. 4). На підставі чого виписано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с. 3).
Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції долучених до протоколу про адміністративне правопорушення на оптичному диску «1768» (а.с. 2) зафіксовано процес складання адміністративного матеріалу, пояснення колишньої дружини ОСОБА_1 та його співмешканки ОСОБА_2 , яка є також і потерпілою особою.
З рапорту поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Козира О. від 12.03.2026 вбачається, що 12.03.2026 екіпажем ЕКПОЛ-4052 отримано виклик «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_2 , постраждалою особою зазначено – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; кривдник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, кричав, погрожував, намагався душити, чим було завдано шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, без нанесення тілесних ушкоджень (а.с. 8)
Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини події та додані до адміністративних матеріалів докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, з доведеним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за таких підстав. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР1 № 274117 від 12.03.2026 (а.с. 1); відеозаписами (а.с. 2); копією термінового заборонного припису від 12.03.2026 (а.с. 3); формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.03.2026 (а.с. 4); заявою ОСОБА_2 , від 12.03.2026 (а.с. 5); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.03.2026 (а.с. 6); рапорту поліцейського УПП в Харківській області ДПП від 12.03.2026 (а.с. 8). 
Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. 
Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
З огляду на вищенаведене, з урахуванням практики ЄСПЛ та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, враховуючи характер його вчинення, особу правопорушника, вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яку необхідно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Згідно з положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн. 
Доказів, що давали б підстави вважати, що ОСОБА_1 має пільги до сплати судового збору у матеріалах справи відсутні, тому одночасно з накладенням адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.
Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 173-2, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), визнати винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпАП України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь держави (отримувач коштів – ГУК Харківська область/МТГ Харків/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA558999980313030106000020649; код класифікації доходів бюджету – 21081100) штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя            Д.Г. Паляничко