ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року
м. Харків
справа № 639/3798/25
провадження № 22-ц/818/2598/26 
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії – Тичкової О.Ю., Маміної О.В.
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», про стягнення неправомірно отриманої пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2025 року, постановлене суддею Цибульською С.В.,
в с т а н о в и в:
У червні 2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось з позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», про стягнення неправомірно отриманої пенсії, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача неправомірно отриману пенсію за період з 15.05.2023 по 28.02.2025 в розмірі 62 800,16 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 на підставі заяви від 26.05.2023 за № 432, доданих документів та виписки з акта огляду міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 15.05.2023 до довідки серії 12 ААВ № 699568. Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та здійснюється виплата пенсії, розмір та підстави для виплати пенсії у такому разі переглядаються відповідно до цього Закону без врахування таких даних. 03.03.2025 від КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації до ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла довідка № 19, в якій зазначено, що 24.12.2024 розширеною експертною комісією № 3 закладу скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності ОСОБА_1 з 15.05.2023. Враховуючи викладене право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у ОСОБА_1 відсутнє. Отже по електронній пенсійній справі № 204750016290 ОСОБА_1 за період з 15.05.2023 по 28.08.2025 виникла сума пенсії, виплачена надміру, у розмірі 62 800,16 грн. Відповідна сума є надміру сплаченою та підлягає обов`язковому поверненню на рахунок Пенсійного фонду України пенсіонером добровільно або стягненню в судовому порядку. 10.03.2025 листом № 2000-0307-8/36681 ОСОБА_1 було повідомлено про виникнення надміру виплаченої суми пенсії та необхідність повернення коштів на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України. На момент звернення до суду кошти на рахунок ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили. З урахуванням наведеного відповідачу пенсія виплачена не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених п. 1 п.п. 1, 5 ст. 49 Закону України № 1058-ІV.
Рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2025 року у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: комунальний заклад охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи», про стягнення неправомірно отриманої пенсії - відмовлено.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1O58-1V від 09.07.2003р. (далі - Закон №1058) на підставі заяви від 26.05.2023р. за №432, доданих документів та виписки з акту огляду міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 15.05.2023р. до довідки серії 12 ААВ №699568. 03.03.2025р. від Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико- соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла довідка №19, в якій зазначено, що 24.12.2024р. розширеною експертною комісією №3 закладу скасовано рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності ОСОБА_1 з 15.05.2023р. Враховуючи вищевикладене, право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058 у ОСОБА_1 відсутнє. Таким чином, по електронній пенсійній справі №204750016290 ОСОБА_1 за період з 15.05.2023р. по 28.02.2025р. виникла сума пенсії, виплачена надміру у розмірі 62800 гривень 16 копійок. Відповідна сума є надміру сплаченою та підлягає обов`язковому поверненню на рахунок Пенсійного фонду України пенсіонером добровільно або стягуються в судовому порядку. 10.03.2025р. листом №2000-0307-8/36681 ОСОБА_1 було повідомлено про виникнення надміру виплаченої суми пенсії та необхідність повернення коштів на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України. На момент звернення до суду кошти на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходили.
ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимога про стягнення з нього грошових коштів ґрунтується виключно на скасуванні рішення міжрайонної Слобідської медико-соціальної експертної комісії від 15 травня 2023 року, на підставі якого я втратив право на призначення пенсії по інвалідності. Вказує, що він не фальшував свій діагноз і справді має серйозні проблеми з фізичним здоров`ям. Вимога про стягнення з нього грошових коштів пов`язана з неузгодженими між собою висновками двох експертних комісій та процедурними питаннями, пов`язаними з оформленням направлення на МСЕК, до яких він не має жодного відношення. Натомість, надання ним «недостовірної інформації» чи наявність з його боку інших «зловживань» носять голослівний характер та нічим не підтверджуються. Вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що суду не надано та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту подання відповідачем до органу Пенсійного фонду України завідомо неправдивих документів або доказів того, що прийняття рішення про призначення пенсії та/або надмірну виплату пенсії здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності другої групи з 15.05.2023, яка була призначена, відповідно до рішення № 204750016290 від 05.06.2023 про призначення пенсії на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 26.05.2023 та виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 699568 від 15.05.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова.
Згідно з копією виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 699568 від 15.05.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова, ОСОБА_1 оглянутий комісією 15.05.2023 та визнаний особою з інвалідністю другої групи строком до 01.06.2025, причина інвалідності: загальне захворювання, підстава: акт огляду МСЕК № 1491.
Виплата пенсії ОСОБА_1 позивачем здійснювалась за період з 15.05.2023 по 28.02.2025 у загальній сумі 62 800,16 грн.
17.12.2024 до голови комісії з припинення КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» надійшов лист слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківські області, яким повідомлено про те, що в період з 2022 по 2024 роки міжрайонною Слобідською МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» порушено порядок представлення хворих на МСЕК, безпідставно оглянуто хворих та в зв`язку із чим безпідставно встановлено групу інвалідності, зокрема ОСОБА_1 .
Згідно з копією довідки про невизнання інвалідом № 19 від 24.12.2024, виданої КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи», на підставі заочного огляду ОСОБА_1 не визнаний інвалідом з 15.05.2023, рішення Слобідської міжрайонної МСЕК скасовано.
Як вбачається з копії листа голови комісії з припинення КЗОЗ «ОЦМСЕ» від 10.01.2025 № 01-13/128 за результатами розгляду наданих документів на засіданнях розширених експертних комісій КЗОЗ «ОЦМСЕ» встановлено, що міжрайонною Слобідською МСЕК в 2022-2024 роках порушено порядок пред`явлення хворих на МСЕК, безпідставно оглянуті хворі та встановлені групи інвалідності. У зв`язку із фальсифікацією направлення на МСЕК групу інвалідності скасовано, зокрема ОСОБА_1 .
Відповідно до копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.03.2025 № 204750016290 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності та вирішено, що право на призначення пенсії по інвалідності у ОСОБА_1 відсутнє.
Згідно з копією службової записки начальника управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 08.05.2025 № 21948/03-16 по електронній пенсійній справі № 204750016290 ОСОБА_1 за період з 15.05.2023 по 28.02.2025 виникла сума пенсії, виплачена надміру, в розмірі 62 800,16 грн.
Відповідно до листа ГУ Пенсійного фонду України від 10.03.2025 № 2000-0307-8/36681 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відділом перерахунків пенсій № 1 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності та прийнято рішення від 05.03.2025 № 204750016290 про відмову у зв`язку із відсутністю права на призначення пенсії по інвалідності та запропоновано відповідачу повернути надміру виплачену суму пенсії за період з 15.05.2023 по 28.02.2025 у розмірі 62 800,16 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував на те, що оскільки відповідач у добровільному порядку не повернув переплату по пенсії, то вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні (ч. 1ст. 4Закону №1058).
Відповідно до ст. 9 Закону №1058, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: а) трудового каліцтва або професійного захворювання; б)загального захворювання ( втому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства). Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі за текстом Порядок № 22-1).
У розділі ІІ Порядку № 22-1 встановлено перелік документів, необхідних для призначення пенсії. Згідно із п. 2.2. до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу, тобто документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; документи про стаж; індивідуальні відомості про застраховану особу, додані органом, що призначає пенсію; відомості про місце проживання особи.
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК (абзац 2 п. 2.2. Порядку № 22-1).
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ч.2 ст.35 Закону №1058-ІV у разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. Ч.3ст.35 Закону №1058-ІVвизначено, що у разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).
Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до частини 1статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності другої групи з 15.05.2023, яка була призначена, відповідно до рішення № 204750016290 від 05.06.2023 про призначення пенсії на підставі особистої заяви ОСОБА_1 від 26.05.2023 та виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 699568 від 15.05.2023, виданої міжрайонною Слобідською медико-соціальною експертною комісією м. Харкова.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняття рішення про призначення пенсії та виплату пенсії, здійснено внаслідок недобросовісної поведінки відповідача, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню.
Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до нормзакону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст.367,368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382-384,389 ЦПК України, суд, -
Постановив
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 31 грудня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.

Головуючий:       Н.П. Пилипчук

Судді:         О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна