Справа № 373/3462/25
Провадження № 2/373/424/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року       м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі
головуючої судді Залеської А.О., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

установив:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
Представник позивача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» Дідух Є.О. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість кредитним договором №5070612 від 28.10.2024 у розмірі 50600,00 грн, яка складається з наступного: 11000,00 грн - основний борг (сума кредиту); 23980,00 грн - проценти, що нараховані первісним кредитором та15620,00 грн - проценти, донарахованими позивачем. Також просив стягнути судові витрати: судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
28.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний застосунок «Credit7», було укладено Договір № 5070612 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою одноразовим ідентифікатором, у відповідності до положень ч. 6 та ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» після підписання договору надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 11000,00 грн шляхом перерахування коштів за номером платіжної картки позичальника: НОМЕР_1 в системі онлайн-платежів. Кредит відповідачці надано строком користування 360 днів під зобов`язання сплати процентів кожні 10 днів, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 1% в день. Також в договорі передбачена можливість користування позичальником коштами кредиту за зниженою процентною ставкою 0,01 % в день, яка до відповідачки не застосовувалась у зв`язку з невиконанням нею умов договору за Програмою лояльності (пп. 1.4.2. п. 1.4 договору). 
Відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 11000,00 грн, однак взяті на себе зобов`язання не виконувала, не сплачувала проценти, кредитні кошти не повернула.
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» було укладено Договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до третіх осіб - боржників за кредитними договорами, в тому числі до боржниці ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту № 5070612 від 28.10.2024, заборгованість якої за період кредитування: з 28.10.2024 по 02.06.2025 згідно розрахунків первісного кредитора складає суму 40530,00 грн, з них: 11000 грн - неповернутий кредит, 23980 грн - несплачені відсотки, 5550,00 - штрафи.
Після відступлення кредитодавцем права вимоги позивачу відповідачка також не здійснила жодного платежу Тому, позивач донараховав відсотки в межах строку кредитування ( по 22.10.2025) на суму 15620,00 грн та просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість в загальному розмірі 50600,00 грн. 

Процесуальні рішення та дії у справі
24.11.2025 ухвалою відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
17.12.2025 надійшов відзив на позов, в якому представник відповідачки просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є клієнтом банку АТ «ПУМБ» та кредитних коштів не отримувала.
19.01.2026 представник позивача направив клопотання про витребування доказів у АТ «ПУМБ» щодо належності ОСОБА_1 картки з номером 535528хххххх9958, на яку було перераховано кредитні кошти в сумі 11000,00 грн, та підтвердження або спростування успішності банківської операції про переказ грошових коштів 28.10.2024.
28.01.2026 ухвалою суду за клопотанням представника позивача витребувано в Акціонерного товариства «ПУМБ» запитувану інформацію щодо клієнта ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та зарахуванняна її картку кредитних коштів.
19.02.2026 до суду надійшла відповідь Акціонерного товариства «ПУМБ» з інформацією, про витребування якої просив позивач. 

Фактичні обставини та оцінка письмових доказів
До позовної заяви долучено роздруківку Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5070612 від 28.10.2024, укладеного за допомогою інформаційно-комунікаційної системи на вебсайті ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (кредитодавець), в якому позичальником значиться ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка за згідно даних, що вказані у договорі підписала його одноразовим ідентифікатором «52424» 28.10.2024 о 23:05 (а.с. 113-125).
Відповідно до основних умов Договору товариство надає споживачу кредит у сумі 11000 грн (п. 1.2). Строк кредитування 360 днів, під час якого встановлюється періодичність платежів по сплаті процентів: кожні 10 днів відповідно до Графіку платежів (п. 1.3). За користування кредитом нараховуються проценти за стандартною ставкою 1,00 % в день, яка застосовується в межах строку договору (п. 1.4). 
Згідно з п. 2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_3 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (п. 2.4).
Пунктом 4.4 та п.п.  5.1.9 Договору передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо така сплата передбачена Графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. 
Додатком № 1 до кредитного договору № 5070612 від 28.10.2024 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки, де наведений Графік платежів зі сплати процентів кожні 10 днів по 1100 грн). Останній платіж має бути 22.10.2025 в сумі 12100 грн, з яких:11000 грн - кредитні кошти та 1100 грн - проценти (а.с.126). 
Відповідні умови кредитування також відображені у Паспорті споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору, де вказано, що він підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором «68316» (а.с. 111-112).
На підтвердження прийняття відповідачкою публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна» на укладання кредитного договору дистанційно до позову долучено текст заяви від імені ОСОБА_1 , в кінці якої вказано, що вона підписана одноразовим ідентифікатором «32633» (а.с.110).
Факт перерахування відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 11000 грн за договором № 5070612 позивач підтверджує довідкою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1006 від 10.06.2025, з яким ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має договір ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, де зазначено про успішність операції з переказу 11000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_4 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»; дата та час операції: 28.10.2024 23:07:10; номер транзакції в системі iPay.ua - 550981915 (а.с.139). 
Разом з тим, згідно відповіді АТ «ПУМБ» №КНО-07.8.5/2154БТ від 12.02.2026, що надана на виконання ухвали суду від 28.01.2026, за період: з 28.10.2024 по 02.11.2024 в банку відсутні відкриті рахунки на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); платіжна картка НОМЕР_4 до гривневого рахунку № НОМЕР_5 випущена на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ); по картці НОМЕР_4 за період з 28.10.2024 по 02.11.2024 виявлена операція по надходженню коштів у сумі 11000,00 грн через сервіс іншого банку. Дата транзакції на сервері еквайера - 28.10.2024; час транзакції- 23:07:09; сума транзакції 11000,00 грн; опис транзакції -переказ коштів, кредитова частина (а.с.180). 

02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) та ТОВ «Українські фінансові операції» (фактор) укладено Договір факторингу №02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» - відступило ТОВ «Українські фінансові операції» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 66-70).
Відповідно до 3.6. Договору факторингу ціна продажу за договором становить 3 536 209,55 грн. які фактор сплачує клієнту протягом 5 робочих днів з моменту передачі Акту прийому-передачі Реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок клієнта ТОВ «Лінеура Україна». 
З копій платіжних інструкцій за №257 від 03.06.2025, за №1384 від 03.06.2025 та за №11185 від 03.06.2025 вбачається, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» на виконання умов договору факторингу сплатило ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» частинами: 419433,55 грн, 1 494 000,00 грн та 1 623 000,00 грн, а всього 3 536 433,55 грн (а.с.89-91).
Реєстр боржників від 02.06.2025 до Договору факторингу №02-1/06/2025 містить відомості під № 3576 про боржника ОСОБА_1 , яка має заборгованість за договором № 5070612 у загальному розмірі 40480,00 грн, з яких: 11000 грн - борг по кредиту; 23980 грн - відсотки; 5500 грн - штрафи (а.с. 44-45).
Відповідно до листа ТОВ «Лінеура Україна» 03.06.2025 11:13 на номер телефону НОМЕР_7 було направлено SMS-повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №5070612 та про передачу усіх персональних даних відповідачки новому кредитору ТОВ «Українські фінансові операції», ЄДРПОУ 40966896 (а.с.135).
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Українські фінансові операції» є фінансовою установою та займається, зокрема, такими видами економічної діяльності як: 64.19 - інші види грошового посередництва (основний); 64.91- фінансовий лізинг; 64.92- інші види кредитування (а.с.146).
Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5070612 від 28.10.2024, складений ТОВ «Лінеура України» станом на 02.06.2025, свідчить, що жодних коштів на погашення заборгованості від позичальника на рахунок кредитодавця не поступало. Кредитна заборгованість відповідачки складає в суму 40480,00 грн, з яких: 11000,00 грн - кредитні кошти; 23980,00 грн - проценти за користування кредитом; 5500,00 грн - штрафні санкції (а.с. 46-49).
ТОВ «Українські фінансові операції» згідно свого розрахунку донарахував відповідачці процентів за решту 142 дні (з 03.06.2025 по 22.10.2025 - кінець строку дії договору) у розмірі 15620 грн, а також списав штрафні санкції, тож сума до стягнення визначена позивачем у розмірі 50600,00 грн (а.с. 144-145).

Правове регулювання спірних правовідносин.
Між сторонами існує спір, що виник з кредитних правовідносин, які регулюються нормами цивільного права про зобов`язання та договір, а також спеціальним Законом України «Про споживче кредитування» та Законом «Про захист прав споживачів».
Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України). 
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ст. 11 Закону).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено параграфом 2 («Кредит») і не випливає із суті кредитного договору.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (у тому числі з договорів). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Мотиви, з яких виходив суд при вирішенні спору та висновки суду.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК ).
У частині 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В силу з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах споживчого кредиту.
Позивачем доведено, що 02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» було укладено Договір факторингу №02-1/06/2025, згідно якого до позивача перейшли права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, в якому також значиться відповідачка ОСОБА_1 , заборгованість якої за договором № 5070612 становить суму 40480,00 грн. 
З урахуванням п.п. 4.1, 4.2 Договору факторингу, положень ст. 517 ЦК України, а також ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач ТОВ «Українські фінансові операції» як новий кредитора у грошовому зобов`язанні, що виникло на підставі кредитного договору № 5070612 має інструменти та можливості на подання доказів (документів), якими повинен довести суду не лише факт відступлення первісним кредитором права грошової вимоги до відповідачки у зобов`язанні за кредитним договором, а й дійсність такого права, яке виникає виключно на підставі укладеного кредитного договору, після отримання кредитних коштів. 
Кредитний договір не може вважатись укладеним лише внаслідок прийняття позичальником пропозиції укласти кредитний договір і навіть після його підписання, оскільки згідно положень ч. 2 ст. 1046 ЦК України для визнання договору позики (кредиту) укладеним обов`язковим є факт надання (передачі) позичальнику кредитних коштів, у тому числі шляхом їх переказу на рахунок позичальника.
Пунктом 2.1 Договору №5070612 від 28.10.2024 передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу № НОМЕР_3 . Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (п. 2.4).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
З наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». 
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

На підтвердження факту перерахування відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 11000,00 грн за кредитним договором № 5070612 від 28.10.2024 позивач надав довідку платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-1006 від 10.06.2025, де зазначено про успішність операції 28.10.2024 о 23:07 з переказу 11000 грн на платіжну картку  НОМЕР_4 (банк емітент АТ «ПУМП») від ТОВ «Лінеура Україна»; номер транзакції в системі iPay.ua - 550981915. 
Разом з тим АТ «ПУМБ» № 202512-8965 від 18.12.2025 на запит адвоката повідомило, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 не є клієнтом банку.
Також на виконання ухвали суду про витребування доказі АТ «ПУМБ» надав більш ширшу відповідь за №КНО-07.8.5/2154БТ від 12.02.2026 про те, що за вказаний в ухвалі період ( з 28.10.2024 по 02.11.2024) в банку не було відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); платіжна картка  НОМЕР_4  до гривневого рахунку № НОМЕР_5 випущена на ім`я  ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_6 ); по цій платіжній картці (№ НОМЕР_4 ) виявлена операція по надходженню коштів у сумі 11000 грн через сервіс іншого банку. Дата транзакції на сервері еквайера - 28.10.2024; час 23:07:09; сума транзакції 11000,00 грн; опис транзакції - переказ коштів, кредитова частина.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не отримувала 28.10.2024 грошовий переказ кредитних коштів в сумі 11000,00 грн від ТОВ «Лінеура Україна» за договором споживчого кредиту № 5070612 від 28.10.2024, оскільки відповідна сума коштів була перерахована на платіжну картку іншої особи ОСОБА_2 . Відтак, позивач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не довів перед судом належними та допустимими доказами факту укладання кредитного договору 5070612 від 28.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 263 ЦПК України вимагає, щоб судове рішення було законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

Проаналізувавши подані позивачем письмові докази, взявши до уваги заперечення відповідачки щодо укладання нею кредитного договору № 5070612 від 28.10.2024 та отримання будь-яких кредитних коштів від ТОВ «Лінеура Україна», які не спростовані позивачем та підтвердились витребуваною судом інформацією з банку, суд дійшов висновку про недоведеність наявності у відповідачки ОСОБА_1 грошового зобов`язання за кредитним договором № 5070612 від 28.10.2024, а відтак, і відсутність права грошової вимоги за цим договором у позивача ТОВ «Українські фінансові операції» до відповідачки ОСОБА_1 . Отже, в задоволенні позову слід відмовити. 

Понесені позивачем судові витрати в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 263-265, 274, 279-281 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасники справи:
позивач - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», код ЄДРПОУ 40966896 місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, м. Київ, 03045;
відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_1 . 

Суддя А.О. Залеська