ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року 
м. Київ

Справа № 914/2474/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Бенедисюка І. М., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О., 

представників учасників справи:
позивача - не з`явився,
відповідача - Мудрик І. В.,
третьої особи - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західземлепроект"

на рішення Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року (суддя Березяк Н. Є.) та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Рим Т. Я., судді: Кравчук Н. М., Прядко О. В.)

у справі № 914/2474/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західземлепроект"

до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Терразем", 

про визнання недійсним та скасування рішення в частині.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Західземлепроект" (далі - ТОВ "Західземлепроект", позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК, відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Відділення АМК від 30 червня 2025 року № 63/140-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у антимонопольній справі № 63/8-01-99-2025 (далі - Рішення АМК) в частині, яка стосується ТОВ "Західземлепроект" щодо визнання вчинення останнім порушення, що передбачено пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-III), та щодо накладення штрафу на ТОВ "Західземлепроект".

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішення АМК прийнято в умовах неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також невідповідності висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи, що є підставою для визнання його недійсним та скасування.

3. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30 жовтня 2025 року залучено до участі у справі № 914/2474/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терразем" (далі - ТОВ "Терразем").

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

4. Суди встановили, що ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" взяли участь у трьох публічних закупівлях.

5. Предметом першої закупівлі були (ДК 021:2015:71250000-5 Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги) - послуги з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування під існуючою автомобільною дорогою загального користування державного значення Р-21 Долина-Хуст в Івано- Франківській області, проведених службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozorro" UA-2021-06-24-001868-b) (далі - Закупівля 1).

Кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 12 липня 2021 року.

Переможець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоленд 2000", з яким укладено Договір від 08 вересня 2021 року № 46.

6. Предметом другої закупівлі було виконання робіт із землеустрою щодо оформлення права користування земельними ділянками під енергооб`єктами Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (далі - ПрАТ "Прикарпаттяобленерго") для будівництва та обслуговування ЛЕП-35 кВ та трансформаторної підстанції на території Косівського району, Івано-Франківської області", проведених ПрАТ "Прикарпаттяобленерго" (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozzoro" UA-2022-02-21-012619-b) (далі - Закупівля 2).

Кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 15 березня 2022 року.

Переможець: ТОВ "Західземлепроект", з яким укладено Договір від 31 березня 2022 року № 2022/631 про виконання робіт із землеустрою.

7. Предметом третьої закупівлі були послуги з проведення державної інвентаризації земель у Львівській області (ідентифікатор закупівлі в системі "Prozzoro" UA-20024-003-06-006074-a) (далі - Закупівля 3).

Кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 17 березня 2024 року.

Переможець: ТОВ "Західземлепроект", з яким укладено Договір від 09 квітня 2024 року № 102 Г про надання послуг.

8. Відділ досліджень і розслідувань в Івано-Франківській області 30 квітня 2025 року вніс голові Відділення АМК подання (том 2, а/с 39-48) про винесення на розгляд адміністративної колегії Відділення АМК питання про початок розгляду справи у зв`язку з наявністю ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" ознак порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-III), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, з предметами Закупівель 1-3.

9. Розпорядженням адміністративної колегії Відділення АМК від 01 травня 2025 року № 63/106-рп/к розпочато розгляд антимонопольної справи № 63/8-01-99-2025 за ознаками вчинення ТОВ Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" вищенаведених порушень. Це розпорядження позивач отримав 23 травня 2025 року.

10. Відділення АМК зверталося до ТОВ "Західземлепроект" з вимогою від 05 червня 2025 року № 63-02/4642е (том 1, а/с 97-102) про надання інформації у антимонопольній справі № 63/8-01-99-2025. Цей лист вручено одержувачу 20 червня 2025 року (том 1, а/с 101-102).

11. ТОВ "Західземлепроект" листом від 24 червня 2025 року № 0406 просило продовжити строк надання інформації на вимогу від 05 червня 2025 року. Інформація про це міститься в листі відповідача від 25 червня 2025 року № 63-02/5423е (том 1, а/с 117) та підтверджено його представником у судовому засіданні.

12. У відповідь на цю вимогу ТОВ "Західземлепроект" листом від 27 червня 2025 року № 27/25 (том 1, а/с 103-116) надало витребувану інформацію з підтверджуючими документами. Ця відповідь скерована відповідачу 27 червня 2025 року (том 1, а/с 118).

13. Листом від 19 червня 2025 року № 63-02/5229е (том 1, а/с 129) Відділення АМК направило позивачу подання про попередні висновки (том 1, а/с 130-153). Копію подання ТОВ "Західземлепроект" отримало 30 червня 2025 року, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (том 1, а/с 155).

14. Додатково Відділення АМК опублікувало подання з попередніми висновками 24 червня 2025 на своєму офіційному сайті (том 1, а/с 156-159).

15. Рішенням АМК (том 1, зворот а/с 80-94) визнано, що ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект", узгодивши свою поведінку під час підготовки та участі у відкритих торгах з предметами Закупівель 1-3 вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону № 2210-III, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. За ці порушення відповідач наклав на позивача штраф у загальному розмірі 204 000,00 грн.

16. У Рішенні АМК за результатами аналізу пропозицій учасників Закупівель 1-3 та матеріалів справи, відповідач установив наявність обставин, що свідчать про узгодженість дій учасників, а саме:
- використання ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" однієї ІР-адреси під час участі у торгах (наявна у Закупівлях 1, 3);
- оплата ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" за участь в торгах з однієї ІР-адреси (наявна у Закупівлі 2);
- використання ТОВ "Західземлепроект" під час входу до електронної поштової скриньки одних і тих ІР-адрес, з яких ТОВ "Терразем" брало участь у торгах (наявна у Закупівлях 1, 2);
- використання ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" однієї ІР-адреси під час входу до системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк" (наявна у Закупівлях 1-3);
- використання ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" однієї ІР-адреси та електронної поштової скриньки для надсилання податкової звітності (наявна у Закупівлях 1-3);
- послідовність дій ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" під час отримання банківських гарантій (наявна у Закупівлях 1-3);
- послідовність дій ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" під час підготовки документів тендерних пропозицій за допомогою однакового програмного забезпечення (наявна у Закупівлях 1-3);
- ведення господарської діяльності за однією адресою (наявна у Закупівлях 1-3);
- надання поворотної фінансової допомоги (наявна у Закупівлі 1).

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

17. Рішенням Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року у справі № 914/2474/25, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

18. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, виснував, що Рішення АМК прийнято у межах наданих повноважень орану АМК та з дотриманням приписів чинного законодавства, а позивачем не подано суду доказів на підтвердження наявності підстав для визнання недійсним спірного Рішення АМК відповідно до статті 59 Закону № 2210-III. Таким чином, розглянувши заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки докази на їх підтвердження не спростовують висновків відповідача про вчинення узгоджених дій, так як зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності, відтак, оскільки в ході розгляду справи позивач не довів належними доказами незаконність оскаржуваного рішення, суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

19. Апеляційний господарський суд в свою чергу перевірив висновки місцевого суду щодо повноти з`ясування та доведеності обставин узгоджених дій, а також відповідності висновків відповідача фактичним обставинам справи, надавши оцінку кожній із наведених ознак як окремо, так і в їх сукупності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

20. ТОВ "Західземлепроект" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року у справі № 914/2474/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

21. Підставами касаційного оскарження скаржник визначив пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

22. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2026 року для розгляду касаційної скарги у справі № 914/2474/25 визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

23. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11 травня 2026 року № 32.2-01/543 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 914/2474/25 у зв`язку з відпусткою судді Булгакової І. В.

24. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2026 року справу № 914/2474/25 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Бенедисюк І. М., Малашенкова Т. М.

25. Верховний Суд ухвалою від 12 травня 2026 року відкрив касаційне провадження у справі № 914/2474/25 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України та призначив розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні на 18 червня 2026 року.

26. 15 червня 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Новосядло В. Р. про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість взяти участь у судовому засіданні у зв`язку з її перебуванням у відпустці. Крім того, представник позивача заявила, що нею було подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак вона не зможе взяти у ньому участь.

27. Розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача - адвоката Новосядло В. Р. про відкладення розгляду справи, Верховний Суд залишає його без задоволення, оскільки ухвалу про відкриття касаційного провадження представник позивача отримала 13 травня 2026 року, тому завчасно знала про призначене на 18 червня 2026 року судове засідання. Також суд враховує, що у вказаному клопотанні не вказано конкретних обставин, які перешкоджають зазначеному представнику прийняти участь у засіданні, водночас представника позивача - адвоката Новосядло В. Р. 09 червня 2026 року зверталася до суду із заявою про участь в судовому засіданні 18 червня 2026 року в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 10 червня 2026 року була задоволена, отже представник позивача мала можливість прийняти участь у судовому засіданні дистанційно. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2026 року у цій справі явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

28. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що в оскаржуваних судових рішеннях не було враховано правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах:
- від 09 лютого 2023 року у справі № 910/16662/21, від 01 листопада 2022 року у справі № 910/737/21, від 24 квітня 2018 року у справі № 917/1357/17 та від 12 серпня 2025 року у справі № 914/2182/24 щодо співпадіння в ІР-адресі від надавача послуг мобільного інтернету Київстар, що призвело до порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке полягає у неправильному їх застосуванні пункту 4 частини другої статті 6, статі 50 Закону № 2210-III;
- від 25 березня 2021 року у справі № 910/1943/20, зокрема, у контексті того, що співпадіння в частині використання учасниками однієї програми та наявності через це схожості в оформленні документів не може бути підтвердженням наявності антиконкурентних узгоджених дій;
- від 24 квітня 2018 року у справі № 917/1357/17, зокрема, в частині висновків, що зовнішні ознаки в оформленні документів не можуть самі по собі свідчити про обмін між учасниками процедури закупівлі інформацією при підготовці конкурсної пропозиції;
- від 21 листопада 2024 року у справі № 910/16639/21 та від 18 грудня 2025 року у справі № 910/15446/24 щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 ГПК України в частині висновків, що орендні правовідносини в одного орендодавця, однак у різних приміщеннях, не можуть самі по собі свідчити про обмін між учасниками процедури закупівлі інформацією при підготовці конкурсної пропозиції, а є звичайною господарською діяльністю, як і укладення договору учасниками торгів з однією Фізичною особою - підприємцем щодо надання бухгалтерських послуг;
- від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17 щодо застосування пункту 4 частини другої статті 6, статті 50 Закону № 2210-III, де зазначено, що дискреційні повноваження АМК не повинні, використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу та про обов`язок суду перевіряти дотримання органами АМК вимог законодавства та здійснення ними рішення/дій на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України;
- від 01 листопада 2022 у справі № 910/737/21 щодо застосування частин першої, другої статті 41 Закону № 2210-III, де зазначено, що рішення АМК має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинно розкривати заявникові мотиви його ухвалення; підхід до визначення меж обґрунтованості рішення АМК має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень.

29. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник посилається на норму пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили всі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи, зокрема:
- не надана оцінка договору позички нежитлових приміщень позивачем від 01 лютого 2021 року № 001-2021-07 за іншою адресою місцезнаходження, ніж та, яка встановлена Відділенням АМК, в контексті використання ІР-адрес позивачем у випадку перебування представника позивача за іншою адресою, в іншому приміщенні, яким позивач користується на підставі вказаного договору позички;
- не надана взагалі оцінка угоді № 10413646 про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку, укладена між позивачем та ПрАТ "Київстар" 23 квітня 2021 року в контексті перевірки ІР-адрес;
- не надана оцінка договору позивача та ТОВ "Тенера-Груп", відповідно до якого останнє надавало послуги з підготовки документів до участі у торгах, що підтверджується актом надання послуг від 28 липня 2021 року № 63, в контексті ІР-адреси ТОВ "Тенера- Груп".

Доводи інших учасників справи

30. У відзиві Відділення АМК просить залишити рішення Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року у справі № 914/2474/25 без змін, а касаційну скаргу ТОВ "Західземлепроект" - без задоволення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

31. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

32. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Джерела права

33. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет" (далі - Закон № 3659-XII) АМК є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

34. Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 3659-XII у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції АМК має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

35. Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2210-III узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

36. За змістом статті 6 Закону № 2210-III антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів (пункт 4 частини другої цієї статті). Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності). Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

37. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 50 Закону № 2210-III порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

38. Відповідно до статті 35 Закону № 2210-III розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМК: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи. На офіційному веб-сайті АМК оприлюднюється інформація про справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

39. Згідно з частинами першою, другою статті 37 Закону № 2210-III у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи АМК приймають розпорядження про початок розгляду справи. Розпорядження про початок розгляду справи надсилається відповідачу протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. У разі коли відповідача визначено після початку розгляду справи, йому протягом трьох робочих днів надсилається розпорядження про залучення до участі у справі як відповідача разом з розпорядженням про початок розгляду справи.

40. Частиною першою статті 48 Закону № 2210-III визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи АМК приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

41. Статтею 59 Закону № 2210-III передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

42. За змістом частини першої статті 60 Закону № 2210-III відповідачі у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції мають право повністю або частково оскаржити рішення АМК до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

43. Як визначено статтею 41 Закону № 2210-III, а також зазначено і у Порядку розгляду АМК та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який затверджений розпорядженням АМК від 19 квітня 1994 року № 5 (далі - Порядок), доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі. Докази мають право надавати особи, які беруть участь у справі.

44. Пунктом 4 розділу 8 Порядку встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом АМК обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган АМК керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності).

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

45. Предметом судового розгляду у цій справі є встановлення наявності / відсутності визначених статтею 59 Закону № 2210-III підстав для скасування та визнання недійсним Рішення АМК в частині, що стосується позивача. Суди першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду справи дійшли висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності підстав, передбачених вказаною статтею, для скасування та визнання Рішення АМК недійсним.

46. Не погоджуючись із вказаним висновком, позивач стверджує, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норми процесуального права, оскільки суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, а також суди попередніх інстанцій не дослідили всі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення цієї справи.

47. Касаційне провадження у справі відкрито на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

48. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

49. Також Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

50. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

51. Також Верховний Суд виходить з того, що втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень (у цій справі - АМК) виходить за межі завдань господарського судочинства. Суд перевіряє лише те, щоб дискреційні повноваження (як можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним) не використовувалися органом свавільно. Тобто, дискреційні повноваження АМК мають узгоджуватися з конституційним принципом верховенства права та такими його елементами, як юридична визначеність та заборона свавілля.

Стосовно підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

52. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

53. Стверджуючи про наявність вказаної підстави, скаржник посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 910/16662/21, від 01 листопада 2022 року у справі № 910/737/21, від 24 квітня 2018 року у справі № 917/1357/17, від 12 серпня 2025 року у справі № 914/2182/24, від 25 березня 2021 року у справі № 910/1943/20, від 21 листопада 2024 року у справі № 910/16639/21, від 18 грудня 2025 року у справі № 910/15446/24 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17. 

54. У вказаних постановах, окрім постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17, містяться загальні висновки щодо застосування норми права при розгляді справ за участю органів АМК, предметом яких є визнання недійсним його рішень, у яких кваліфікація правопорушення здійснена за пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону №2210-ІІІ. 

55. У справі № 910/23000/17, яку переглядала Велика Палата Верховного Суду, склалися правовідносини, де рішенням від 08 листопада 2017 року було відмовлено в розгляді справи за заявою позивача у вказаній справі стосовно порушення приватним підприємством законодавства про захист економічної конкуренції, а саме позивач у вказаній справі заявляв про зловживання монопольним становищем та недобросовісну конкуренцію. Тобто кваліфікація правопорушення за законодавством про захист економічної конкуренції у справі, що розглядається і справі № 910/23000/17 є різною. Водночас оскаржувані судові рішення ухвалені з урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17, зокрема, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що суди не повинні перебирати на себе непритаманні судам функції органів АМК, зокрема, самостійно доводити замість відповідного органу певні обставини. Саме на орган АМК покладено обов`язок навести відповідні докази у своєму рішенні на підставі яких орган дійшов висновку про обставини справи, а суд покликаний дослідити та оцінити наведені органом докази, і, в разі їх підтвердження, вони можуть бути достатніми для висновків органу, викладених у Рішенні АМК. Таким чином, доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17, є необґрунтованими, оскільки касаційний суд встановив, що судами були враховані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 910/23000/17 і висновки, які зробили суди в оскаржуваних судових рішеннях, не суперечать висновкам, викладеним у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду.

56. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише цій справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.

57. Оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

58. Так, за приписами частини третьої статті 86 ГПК України суд надає оцінку доказам, у тому числі й кожному доказу, що міститься у справі, мотивує їх відхилення або врахування. Суд має надати оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

59. При розгляді справ за участю органів АМК, предметом яких є визнання недійсними його рішень встановлені у рішенні обставини та докази підлягають оцінці судами виходячи з положень частини третьої статті 86 ГПК України і саме від встановлення відповідних обставин справи на підставі правильної оцінки доказів щодо всебічності, повноти та об`єктивності залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. Водночас висновки суду у кожній конкретній справі формуються за результатами оцінки судом фактичних обставин, певної доказової бази на підставі наданих сторонами доказів за правилами, визначеними у статті 86 ГПК України.

60. Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечень осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

61. Верховний Суд зазначає, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

62. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій подібній справі. 

63. Перевіривши оскаржувані судові рішення в контексті доводів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що всі викладені в касаційній скарзі аргументи стосовно тих доказів, на яких ґрунтується оскаржуване Рішення АМК, були оцінені у сукупності судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції. 

64. Так, судом апеляційної інстанції були перевірені висновки місцевого суду щодо повноти з`ясування та доведеності цих обставин, а також відповідності висновків відповідача фактичним обставинам справи, встановленими судами та наведеними нижче.

65. Використання однакових IP-адрес під час участі у торгах та доступу до електронних сервісів

Зі змісту Рішення АМК вбачається, що під час участі у Закупівлях № 1-3 встановлено використання ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" однакових IP-адрес під час участі у торгах та користування пов`язаними з ними електронними сервісами, а саме:
- використання однакових IP-адрес під час участі у Закупівлях № 1 та № 3. ТОВ "Терразем" подало тендерну пропозицію під час участі у Закупівлі № 1 з IP-адреси НОМЕР_1 , а вхід до аукціону здійснювало з IP-адрес 46.119.166.29 та 94.153.32.204. Під час участі у Закупівлі № 3 тендерну пропозицію ТОВ "Терразем" подано з IP-адреси НОМЕР_2 , а вхід до аукціону здійснено з IP-адреси НОМЕР_3 через авторизований електронний майданчик "Держзакупівлі.Онлайн". Водночас ТОВ "Західземлепроект" під час участі у Закупівлях № 1, 3 подавало тендерні пропозиції та здійснювало вхід до аукціону з IP-адреси НОМЕР_4 через авторизований електронний майданчик " Zakipivli.Pro ". За інформацією провайдера, зазначена IP-адреса закріплена за ТОВ "Західземлепроект" та використовується ним з грудня 2017 року за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 63 на підставі Договору від 01 грудня 2017 року № 594 про інформаційне абонентне обслуговування (том 1, а/с 176-179);
- використання IP-адрес під час користування електронною поштовою скринькою. Так, ТОВ "Західземлепроект" під час участі у Закупівлі № 1 здійснювало вхід до електронної поштової скриньки zahidzemleproekt2000@ukr.net з IP-адрес 46.119.166.29 та 94.153.32.204, тобто з тих самих IP-адрес, які ТОВ "Терразем" використовувало під час подання тендерної пропозиції та входу до аукціону під час участі у Закупівлі № 1. А також з ІР адреси НОМЕР_5 у Закупівлі № 2, з якої ТОВ "Терразем" завантажило пропозицію для участі в Закупівлі № 2;
- використання IP-адрес під час входу до системи дистанційного банківського обслуговування АБ "Укргазбанк" "Клієнт-Банк". Зокрема, ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" здійснювали вхід до цієї системи в одні й ті самі дні та у близький проміжок часу під час участі у Закупівлях № 1-3 з використанням IP-адреси НОМЕР_4 , закріпленої за ТОВ "Західземлепроект". Через зазначену систему та з використанням цієї ж IP-адреси ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" здійснювалася оплата коштів за участь у Закупівлях № 1-3;
- використання однакової IP-адреси під час надсилання податкової звітності. Зокрема, відповідно до інформації Головного управління ДПС у Львівській області, ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" надсилали податкову звітність з IP-адреси НОМЕР_4 , закріпленої за ТОВ "Західземлепроект", із використанням електронної поштової скриньки  

ppugp80@gmail.com. Відділення АМК вважає, що наведені обставини свідчать про наявність між відповідачами умов для обміну інформацією та координації їх поведінки під час участі у відповідних процедурах закупівель.

ТОВ "Західземлепроект" вважає, що встановлене у Рішенні АМК використання однієї IP-адреси під час подання податкової звітності, входу до системи дистанційного банківського обслуговування "Клієнт-Банк", а також використання однієї електронної поштової скриньки зумовлене тим, що бухгалтерські послуги як позивачу, так і ТОВ "Терразем" надавала ФОП Кулик Р. П. На підтвердження цього до матеріалів справи подано договори про надання послуг із ведення бухгалтерського обліку:
- від 03 липня 2017 року (том 1, а/с 164-165), укладений із ТОВ "Західземлепроект";
- від 05 липня 2017 року (том 1, а/с 166-167), укладений із ТОВ "Терразем".

Відповідно до пунктів 2.1 цих договорів, зокрема, на ФОП Кулик Р. П. покладено обов`язок надання таких послуг із ведення бухгалтерського обліку: формування та подання усієї звітності, забезпечення контролю за законністю, своєчасністю і правильністю оформлення фінансових документів, забезпечення своєчасного складання бухгалтерської та податкової звітності … подання їх в встановленому порядку до відповідних органів.

За твердженням позивача, саме бухгалтер ФОП Кулик Р. П., виконуючи свої обов`язки, подавала податкову звітність, користувалася системою "Клієнт-Банк" та іншими електронними сервісами, використовуючи власну електронну пошту ppugp80@gmail.com та доступ до мережі Інтернет. Факт належності цієї електронної пошти бухгалтеру підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, позивач зазначив, що ФОП Кулик Р. П., ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" з 2021 року орендують у ТОВ "Нова Тара" нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: 79019, м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 63, кім. 208, що підтверджується Договорами оренди нежитлового приміщення та актами здачі-приймання нежитлових приміщень:
- від 01 квітня 2021 року (том 3, а/с 173-175);
- від 01 січня 2022 року (том 3, а/с 167-169);
- від 01 січня 2024 року (том 3, а/с 160-162).

З огляду на наведене позивач вважав, що використання однієї IP-адреси під час користування електронними сервісами було пов`язане з виконанням бухгалтером ФОП Кулик Р. П. своїх професійних обов`язків та здійсненням відповідних дій з одного місця доступу до мережі Інтернет.

Суд апеляційної інстанції частково погодився з доводами позивача, оскільки, як убачається з матеріалів справи, ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" завантажували тендерні пропозиції та заходили до електронного аукціону з використанням різних IP-адрес та різних авторизованих електронних майданчиків. У цій справі встановлено використання однієї IP-адреси лише під час здійснення окремих фінансових операцій, а саме подання податкової звітності, входу до системи дистанційного банківського обслуговування "Клієнт-Банк" та здійснення платежів за користування електронними майданчиками. З матеріалів справи убачається, що такі дії за своїм змістом відповідають повноваженням бухгалтера, який на підставі укладених договорів надавав обом підприємствам послуги із ведення бухгалтерського обліку. За таких обставин використання однієї IP-адреси та однієї електронної поштової скриньки під час виконання вищезазначених операцій пояснюється виконанням бухгалтером відповідних обов`язків з використанням одного пристрою або однієї точки доступу до мережі Інтернет.

Водночас суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені вище обставини можуть свідчити про можливість обміну інформацією між учасниками. Як установлено у антимонопольній справі, ТОВ "Західземлепроект" для участі у торгах та здійснення інших дій, пов`язаних із господарською діяльністю, використовувало належну йому IP-адресу 95.215.159.253. Разом з тим у день входу ТОВ "Терразем" до електронного аукціону у Закупівлі № 1 (13 липня 2021 року о 12:02 год.) та у день подання ним тендерної пропозиції у Закупівлі № 2 (14 березня 2022 року о 21:19 год.) зафіксовано входи до електронної поштової скриньки ТОВ "Західземлепроект" з IP-адрес, які використовувало ТОВ "Терразем" під час участі у торгах (ІР-адреси НОМЕР_6 та НОМЕР_5 ). При цьому суд виснував, що позивач не навів обґрунтованого пояснення причин використання ним інших IP-адрес, попри те, що у своїй діяльності він зазвичай користувався власною IP-адресою. З урахуванням того, що такі входи відбувалися саме у ті дні та у близький час, коли ТОВ "Терразем" здійснювало дії, пов`язані з участю у торгах, відповідний збіг не виглядає випадковим.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначав, що здійснення господарської діяльності з ТОВ "Терразем" у приміщеннях, розташованих за однією адресою обумовлює можливість використання спільного мережевого обладнання та доступу до мережі Інтернет. Зокрема, користувачі можуть бути під`єднані до маршрутизатора через комутатори (switches) або бездротові точки доступу (Wi-Fi access points), у зв`язку з чим можуть використовувати одну і ту ж IP-адресу. Використання однієї IP-адреси різними користувачами можливе внаслідок застосування NAT (Network Address Translation), проксі-серверів, VPN (віртуальних приватних мереж), а також у випадку, коли інтернет-провайдер надає динамічну IP-адресу для групи користувачів у певний часовий інтервал (DHCP). У зв`язку з цим збіг IP-адрес може бути наслідком під`єднання через спільне мережеве обладнання або особливостей роботи провайдера.

Проте суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив наведені доводи позивача, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, мають характер припущення і не підтверджені конкретними доказами. Позивач не довів, що зазначені ним способи доступу до мережі Інтернет (NAT, VPN, динамічна IP-адреса тощо) фактично використовувалися у його діяльності та могли призвести до таких збігів.

При цьому суд відзначив, що, на переконання позивача, для доведення обставини, зазначеної у відповіді на відзив на позовну заяву необхідні спеціальні знання у сфері комп`ютерної техніки. Однак позивач не подав експертного висновку та не ініціював проведення судової експертизи під час розгляду справи. За таких обставин суд дійшов висновку, що зазначені доводи не спростовують встановлених у справі фактів.

66. Послідовність дій ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" під час отримання банківських гарантій

Тендерною документацією у Закупівлях № 1-3 замовниками було встановлено вимогу щодо надання учасниками забезпечення тендерної пропозиції у вигляді банківської гарантії.

Як установлено у Рішенні АМК, ТОВ "Терразем" і ТОВ "Західземлепроект" у складі своїх тендерних пропозицій у Закупівлях № 1-3 надали банківські гарантії, видані одним і тим же банком - АТ "РВС БАНК", та оформлені в один день, а саме:
- у Закупівлі № 1 банківські гарантії № 5093-21Г та № 5078-21Г були видані 07 липня 2021 року;
- у Закупівлі № 2 банківські гарантії № 1303-22Г та № 1292-22Г були видані 14 березня 2022 року;
- у Закупівлі № 3 банківські гарантії № 1074-24Г та № 1079-24Г були видані 13 березня 2024 року.

Відповідно до інформації АТ "РВС Банк" (лист від 29 січня 2025 року № 215/25-БТ) заяви на отримання банківських гарантій у кожному з наведених випадків подавалися особисто директорами ТОВ "Терразем" та ТОВ "Західземлепроект" в один і той самий день. При цьому у Рішенні АМК встановлено, що у Закупівлях № 1 та № 2 у заявах на отримання банківських гарантій обидва учасники зазначили одну і ту саму електронну поштову адресу для отримання банківських гарантій (livivrpk@gmail.com).

Таким чином, суд встановив, що ТОВ "Терразем" і ТОВ "Західземлепроект" одночасно зверталися до одного й того самого банку для отримання банківських гарантій, необхідних для участі у процедурах закупівель, а у Закупівлі № 1 та № 2 додатково зазначили одну спільну електронну поштову адресу для їх отримання.

За встановлених обставин суд виснував, що така синхронність дій може свідчити про узгодженість підготовки документів для участі у торгах. При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що посилання позивача на те, що така синхронність дій зумовлена встановленими граничними строками подання тендерних пропозицій, не спростовують наведених вище висновків.

Так, у Закупівлі № 1 процедуру закупівлі оголошено 24 червня 2021 року, банківські гарантії обидва учасники отримали 07 липня 2021 року, тоді як кінцевий строк подання пропозицій спливав лише 12 липня 2021 року. Отже, суб`єкти господарювання мали достатньо часу як для звернення до банку, так і для подання своїх пропозицій у різні дні до завершення прийому документів. Проте і отримання банківських гарантій, і подання тендерних пропозицій відбулося одночасно, що за відсутності об`єктивних причин для такої поведінки свідчить про узгоджений характер підготовки документів для участі у торгах.

Аналогічна поведінка простежується і в Закупівлі № 3, оголошення про проведення якої оприлюднено 06 березня 2024 року із кінцевим строком подання тендерних пропозицій до 17 березня 2024 року. Водночас ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" отримали банківські гарантії в один день (13 березня 2024 року) та подали їх у складі тендерних пропозицій також в один день (16 березня 2024 року).

У Закупівлі № 2 простежується синхронність дій учасників лише при отриманні банківських гарантій (14 березня 2022 року). Разом з тим така обставина не виключає узгодженості їх поведінки, оскільки, як було встановлено, у заявах на отримання банківських гарантій ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" була зазначена одна і та сама електронна адреса для їх отримання, що свідчить про наявність взаємодії між цими учасниками. При цьому суд відзначив, що доводи позивача про те, що зазначена електронна адреса належить ФОП Кулик Р. П. або що остання мала доступ до її використання, матеріалами справи не підтверджені.

67. Послідовність дій ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" під час підготовки документів тендерних пропозицій за допомогою однакового програмного забезпечення

У Рішенні АМК встановлено, що під час аналізу документів тендерних пропозицій ТОВ "Терразем" і ТОВ "Західземлепроект" у Закупівлях № 1-3 виявлено збіг технічних характеристик PDF-файлів. Зокрема, окремі документи обох учасників створені з використанням одного й того самого програмного забезпечення - ABBYY FineReader 15 з однаковою версією PDF (1.5).

Крім того, встановлено, що частина документів обох учасників була створена та змінена в один і той самий день. Так, у Закупівлі № 1 відповідні файли створено 07 липня 2021 року та змінено 08 липня 2021 року, у Закупівлі № 2 створено 14 березня 2022 року, а у Закупівлі № 3 також створені та змінені у ті самі дні (14 та 15 березня 2024 року відповідно).

Додатково у Закупівлі № 1 на сканованих документах обох учасників виявлено однаковий дефект сканування у вигляді поздовжної чорної смуги по правому краю аркуша.

Суд апеляційної інстанції погодився з доводами позивача в тій частині, що саме по собі використання учасниками однакового програмного забезпечення для формування PDF-файлів (ABBYY FineReader 15, версія PDF 1.5) не може розглядатися як доказ узгодженості їх поведінки. Зазначене програмне забезпечення є загальнодоступним та широко використовується для підготовки електронних документів, а тому збіг у його застосуванні різними суб`єктами господарювання не є винятковою обставиною. Сам факт створення документів у форматі PDF також може бути об`єктивно зумовлений вимогами до подання тендерних пропозицій в електронному вигляді. Водночас суд правильно відзначив, що у цій справі про узгодженість свідчить не лише сам формат документів або використання конкретної програми, а встановлена у Рішенні АМК синхронність дій ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" під час підготовки відповідних файлів. Як убачається з аналізу технічних властивостей документів, значна частина файлів тендерних пропозицій обох учасників створювалася та редагувалась в один і той самий день.

За таких обставин суд обґрунтовано виснував, що встановлені технічні збіги та синхронність створення документів не можуть бути пояснені випадковими причинами чи використанням спільних послуг, а навпаки свідчать про узгодженість дій учасників під час підготовки тендерних пропозицій.

68. Надання поворотної фінансової допомоги

Як установлено у Рішенні АМК, АБ "Укргазбанк" листом від 07 лютого 2025 року № БТ-1278 надало інформацію про те, що між ТОВ "Терразем" і ТЗОВ "Західземлепроект" протягом червня-вересня 2021 року, тобто в період проведення Закупівлі № 1, здійснювалися безготівкові розрахунки з призначенням "позичка" та "позичка - поворотна фінансова допомога". А саме:
- ТОВ "Терразем" 01 червня 2021 року перерахувало ТОВ "Західземлепроект" кошти у сумі 120 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору";
- ТОВ "Терразем" 16 червня 2021 року перерахувало ТОВ "Західземлепроект" кошти у сумі 2 000,00 грн з призначенням "позички згідно договору, без ПДВ";
- ТОВ "Західземлепроект" 22 червня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 16 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору";
- ТОВ "Західземлепроект" 25 червня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 50 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору";
- ТОВ "Західземлепроект" 19 липня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 32 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору без ПДВ";
- ТОВ "Західземлепроект" 27 липня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 100 000,00 грн з призначенням "позичка, поворотна фінансова допомога, згідно договору без ПДВ";
- ТОВ "Західземлепроект" 30 липня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 50 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору";
- ТОВ "Західземлепроект" 26 серпня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 62 000,00 грн з призначенням "позичка, згідно договору без ПДВ";
- ТОВ "Західземлепроект" 08 вересня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 30 000,00 грн з призначенням "позичка, поворотна фінансова допомога, згідно договору";
- ТОВ "Західземлепроект" 08 вересня 2021 року перерахувало ТОВ "Терразем" кошти у сумі 60 000,00 грн з призначенням "позичка, поворотна фінансова допомога, згідно договору";
- ТОВ "Терразем" 28 вересня 2021 року перерахувало ТОВ "Західземлепроект" кошти у сумі 90 000,00 грн з призначенням "повернення позички, згідно договору".

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано виснував, що надання поворотної фінансової допомоги як до, так і після проведення процедури закупівлі свідчить про сталість фінансових відносин між цими суб`єктами господарювання, їх тривалу господарську взаємодію та взаємну фінансову підтримку. Такий характер фінансових відносин об`єктивно вказує на наявність між учасниками економічного зв`язку та певної взаємної залежності, що не є типовим для незалежних учасників процедури закупівлі та може створювати умови для узгодження їхньої поведінки під час участі у торгах.

Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2025 року у справі № 914/484/24 та від 13 травня 2025 року у справі № 922/2665/24 погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що перерахування товариством та іншим учасником торгів поворотної фінансової допомоги один одному свідчить про єдність економічних інтересів у них та відсутність конкуренції; суб`єкт господарювання, який надає фінансову допомогу зацікавлений у фінансових результатах того, хто таку допомогу отримує, оскільки розраховує на її повернення.

69. Щодо узгодженості поведінки учасників

Колегія суддів апеляційного суду встановила, що фактично основний аргумент позивача зводиться до залучення ТОВ "Західземлепроект" і ТОВ "Терразем" до підготовки деяких документів однієї і тої самої особи - ФОП Кулик Р. П. Проте суд дійшов висновку, що ця обставина не спростовує, а навпаки, підтверджує висновки Відділення АМК. Інша оцінка цих обставин призводить до неможливості доведення в такому разі узгоджених антиконкурентних дій. Більше того, учасники закупівель повинні вжити усіх розумних заходів для того, щоб відмежовано від інших учасників брати участь у таких закупівлях, самостійно та незалежно від інших претендентів на перемогу в конкурсі готувати документи та намагатися перемогти. Учасники не повинні навіть знати про участь інших претендентів у процедурах закупівель задля забезпечення таємності власних пропозицій та переваг. Проте залучення одного і того ж фахівця для підготовки документів таким вимогам та поведінці не відповідає.

Враховуючи сукупність обставин справи та доказів, їх взаємозв`язок і вірогідність, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що встановлені факти свідчать про узгодженість дій учасників, спрямованих на спотворення результатів торгів, що утворює склад порушення, передбачений пунктом 1 статті 50 Закону № 2210-III.

При цьому доводи позивача про те, що у Закупівлі № 1 переможцем визначено інше товариство - ТОВ "Геоленд 2000", а тому відсутні підстави вважати, що дії позивача та ТОВ "Терразем" призвели до спотворення результатів торгів суди обґрунтовано визначили як безпідставні, адже спотворення результатів торгів полягає не лише у визначенні переможцем узгодженого учасника, а у самому порушенні принципів добросовісної конкуренції під час проведення процедури закупівлі.

70. Таким чином, за результатами вивчення матеріалів справи суди першої та апеляційної інстанцій зробили обґрунтовані висновки стосовно використання ТОВ "Західземлепроект" і ТОВ "Терразем" однакових IP-адрес під час участі у торгах та доступу до електронних сервісів, послідовності дій ТОВ "Західземлепроект" та ТОВ "Терразем" під час отримання банківських гарантій та підготовки документів тендерних пропозицій за допомогою однакового програмного забезпечення в один день з невеликою розбіжністю у часі, надання поворотної фінансової допомоги один одному та узгодженості поведінки учасників.

71. Посилання скаржника на правові позиції у справах № 910/16662/21, № 910/737/21, № 917/1357/17, № 914/2182/24, № 910/1943/20, № 910/16639/21 та № 910/15446/24 є необґрунтованими, оскільки у кожній із наведених вище справ були встановлені конкретні індивідуальні обставини. При цьому колегія суддів Верховного Суду зазначає, що зазначені справи і ця справа, яка розглядається, є схожими в частині, що стосується предмета позову та застосування статті 86 ГПК України. Рішення АМК у вказаних справах були прийняті з урахуванням редакції Закону № 2210-III, яка діяла до 01 січня 2024 року, а у справі, що розглядається - після цієї дати. Водночас внесені зміни до Закону № 2210-III не вплинули на кваліфікацію правопорушення за пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210-III, тому висновки Верховного Суду у вказаних справах підлягають застосуванню і до спірних правовідносин у цій справі. Разом з тим у справі, що розглядається має місце сукупність певних встановлених обставин, а саме використання однакових IP-адрес під час участі у торгах та доступу до електронних сервісів, послідовності дій під час отримання банківських гарантій та підготовки документів тендерних пропозицій за допомогою однакового програмного забезпечення в один день з невеликою розбіжністю у часі, надання поворотної фінансової допомоги один одному та узгодженості поведінки учасників, що у цій справі сукупно є ознакою антиконкурентних узгоджених дій. При цьому колегія суддів Верховного Суду відзначає, що встановлені обставини цієї конкретної справи не свідчать, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано зазначені норми права. Відмінність у судових рішеннях у справі, що розглядається та справах, на які посилається скаржник, зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норм права, а неоднаковою фактично-доказовою базою, тобто за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за іншими поданими сторонами та оціненими судами доказами у їх сукупності, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення.

72. Отже, фактично позивач в касаційній скарзі стверджує не про те, що судами попередніх інстанцій порушені правила дослідження доказів у справі, встановлені статтею 86 ГПК України, а про те, що існує необхідність здійснити переоцінку доказів, досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції. Це виходить за межі повноважень касаційного суду, що визначені процесуальним законом.

73. Зміст оскаржуваних судових рішень підтверджує, що суди попередніх інстанцій належним чином обґрунтували відсутність підстав для визнання недійсним Рішення АМК, з урахуванням сталої та послідовної практики Верховного Суду щодо оцінки доказів у порядку статті 86 ГПК України.

74. При цьому Верховний Суд відзначає, що у разі якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

75. У наведених скаржником у касаційній скарзі справах, окрім справи № 910/23000/17, норма статті 86 ГПК України застосована з урахуванням конкретних обставин справи та поданих сторонами доказів в межах конкретного предмету доказування.

76. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновків щодо її застосування не знайшли свого підтвердження.

77. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження.

Щодо підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України

78. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

79. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

80. За змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

81. Оскільки у цій справі не підтвердилася визначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Верховний Суд не вбачає правових підстав для розгляду доводів касаційної скарги ТОВ "Західземлепроект" за пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, які стосуються недослідження судами першої та апеляційної інстанцій зібраних у справі доказів.

82. Інших доводів на обґрунтування незаконності рішення Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року у справі № 914/2474/25 касаційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

83. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

84. Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Судові витрати

85. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західземлепроект" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 15 січня 2026 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 15 квітня 2026 року у справі № 914/2474/25 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. М. Бенедисюк

Т. М. Малашенкова