Справа № 128/1471/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

11 червня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
УСТАНОВИВ:

Позивач  ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що «30.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розумовою О.І. було вчинено виконавчий напис №1862 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого запропоновано задовольнити вимоги кредитора у розмірі 78 076,10 грн, з урахуванням витрат, пов`язаних із його вчиненням. При цьому виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, укладеного у 2011 році під дівочим прізвищем позивача « ОСОБА_2 », без належного врахування зміни прізвища позивача, що свідчить про неналежну ідентифікацію боржника. 15.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною на підставі виконавчого напису №1862 від 30.08.2019 відкрито виконавче провадження №60614978. Даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникає необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. При оформленні виконавчого напису №1862 від 30.08.2019 Акціонерним товариством «Банк Форвард» не було надано нотаріусу доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, та документів, що були надані нотаріусу. Заборгованість, яка значиться у виконавчому написі, не дає можливості зробити висновок щодо правомірності її нарахування. Тому просить визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом КМНО Розумовою Ольгою Іванівною, зареєстрований за №1862 від 30.08.2019, таким, що не підлягає виконанню».
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 10.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.
Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 21.04.2026 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
03.06.2026 представник відповідача АТ «Банк Форвард» – Бондаренко М.Г. подала «додаткові пояснення у справі», у яких зазначила, що «зобов`язання ОСОБА_3 за кредитним договором №90750326 від 26.07.2011 перед АТ «Банк Форвард» було виконано в повному обсязі до дати запровадження тимчасової адміністрації в банку». 
У судове засідання 10.06.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. до позовної заяви долучила заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. 
У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача АТ «Банк Форвард»у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи АТ «Банк Форвард»повідомлялося судом у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не подавано. 
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова О.І. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л.у судове засідання 10.06.2026 також не з`явилися без повідомлення причин, хоч у встановленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки – http://vnr.vn.court.gov.ua).
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 10.06.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом установлено, що 30.08.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1862, «про звернення стягнення з ОСОБА_4 , яка є боржником за кредитним договором №90750326 від 26.07.2011, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД»; строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 24.10.2017 до 22.01.2018; сума повної заборгованості складає 70 128,28 гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 67 975,9 гривень; заборгованість за процентами становить 2 152,38 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 гривень; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 850,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_4 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 70 978,28 гривень», що підтверджується копією виконавчого напису. 
При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною 15.11.2019 відкрито виконавче провадження №60614978 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1862 від 30.08.2019, що підтверджується копією постанови від 15.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60614978.
Згідно з копією актового запису про шлюб №2410, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 05.09.2014 зареєстрували шлюб. 
З копії рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 29.09.2016 (справа № 128/3181/16-ц) убачається, що після розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 останній залишено прізвище « ОСОБА_7 ».
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Крім цього, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 внесено зміни до зазначеного вище Переліку документів. Зокрема, доповнено Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом з назвою: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Так, у пункті 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вказано на можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
На вищезазначений пункт 2 Переліку посилався нотаріус у виконавчому написі №1862 від 30.08.2019.
Проте при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 на час їх застосування, а саме: 30.08.2019, був визнаний незаконним та нечинним судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Зокрема, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано; визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23.
У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 відмовила у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.
Зокрема, у пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У частині другій статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Водночас судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.
Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду.
Оскаржуваний у даній справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 30.08.2019, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14).
Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).
Отже, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, оскільки установлено, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, доказів того, що при вчиненні напису нотаріус отримував нотаріально посвідчений кредитний договір, укладений із позивачем ОСОБА_3 , до суду надано не було, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 треба задовольнити.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 331,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 76-82, 89, 95, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, – задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною 30.08.2019, який зареєстровано в реєстрі за №1862, «про звернення стягнення з ОСОБА_4 , яка є боржником за кредитним договором №90750326 від 26.07.2011, укладеним нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД»; строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 24.10.2017 до 22.01.2018; сума повної заборгованості складає 70 128,28 гривень, в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 67 975,9 гривень; заборгованість за процентами становить 2 152,38 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів становить 0 гривень; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД» в розмірі 850,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_4 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» складає 70 978,28 гривень», – визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (код ЄДРПОУ 34186061) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. 

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо таку заяву подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард», адеса місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.
Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Ямська, 72, прим. 211, літ. А.
Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61, 62.
Дата складення повного судового рішення – 11.06.2026.

СУДДЯ