Справа № 195/1944/25
Провадження № 2/331/1607/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року місто Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Данилевської О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 17202 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною щодо стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором, та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 грн. і витрати на правничу допомогу у сумі 13000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчого напису, відсутності належних доказів щодо розміру заборгованості, посилання нотаріуса на правові норми, які визнані нечинними. Тому позивач вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2025 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2025 року матеріали справи передано за підсудністю до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.
Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 23 січня 2026 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
У судове засідання позивач не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити і зазначила про відсутність заперечень проти ухвалення судом заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток до його електронного кабінету у системі «Електронний суд», причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. 
Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 
Так, судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. був вчинений виконавчий напис №17202 від 15 червня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованості за кредитним договором №006-29076-260511 від 26.05.2011 у загальному розмірі 13698,54 грн.
Відповідач звернувся із заявою від 13.01.2022 про примусове виконання рішення та даним виконавчим написом до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценку А.Ю., який постановою від 14 січня 2022 року відкрив виконавче провадження №68160823. 
На час звернення позивача з позовною заявою до суду оспорюваний виконавчий напис перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. 
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі ст. ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 №3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). 
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису – надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
У даному випадку, із наявної у матеріалах справи копії виконавчого напису №17202, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021, вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за кредитним договором №006-29076-260511, який укладений 26.05.2011, за період з 19 грудня 2016 року по 01 червня 2021 року.
Самого кредитного договору №006-29076-260511 від 26.05.2011 сторонами до матеріалів справи долучено не було.
У той же час, період, за який стягується заборгованість, перевищує три роки, що саме по собі свідчить про те, що даний виконавчий напис не відповідає вимогам ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
Вказані обставини дають підстави вважати, що заборгованість ОСОБА_1 перед відповідачем за договором №006-29076-260511 від 26.05.2011 не є безспірною.
Також суд бере до уваги, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Дана постанова набрала законної сили з моменту її проголошення і була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №К/800/7651/17.
Крім того, судом враховано, що Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, і відомостей про те, що договори, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, у тому числі і договори про відступлення прав вимоги, були посвідчені нотаріально, матеріали справи не містять.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Належних та достовірних доказів безспірності заборгованості за кредитним договором відповідач в розумінні положень ст. 76-81 ЦПК України суду не надав, чим не спростував доказів, наданих позивачем.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. також не надала до суду жодних доказів на підтвердження дотримання нею вимог чинного законодавства під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису.
Третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. також не надав до суду жодних пояснень та доказів, які могли б підтвердити або спростувати доводи позивача.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи встановлені судом порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також відсутність ознак безспірності заборгованості, яка стягується на підставі цього виконавчого напису, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.
Крім того, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, у розмірі 1211,20 грн.
За змістом ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Тому в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265, 279, 280, 282 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 17202 від 15 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованості за кредитним договором №006-29076-260511 від 26.05.2011, таким, що не підлягає виконанню. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» (ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення – 03 червня 2026 року.

Суддя Юлія КАРЕТНИК