справа № 179/150/26 
провадження № 2/179/459/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючої судді Ковальчук Т.А.,
секретаря судового засідання Хорольської І.П.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
02.02.2026 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08.11.2013 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (надалі – Банк, Позивач), укладено Кредитний договір № 113/11/2013/350 (надалі - Кредитний договір), за яким Банк надав Позичальнику кредит у сумі 73080,00 гривень на строк з 08 листопада 2013 року по 07 листопада 2018 року. 

Кредит був наданий для придбання автомобіля марки ЗАЗ, модель Ланос, 2013 року випуску (п. 1.2., 1.5. Кредитного договору). Автомобіль буде використовуватися в особистих та сімейних цілях (п.1.2 Кредитного договору) 

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою. 

Виконання зобов`язань за Кредитним договором №113/11/2013/350 від 08.11.2013 року забезпечується заставою придбаного за кредитні кошти транспортного засобу згідно Договору застави від 08.11.2013 року (п.2.1 Кредитного договору), посвідченого 08.11.2013 приватним нотаріусом Коляда Ю.С., зареєстрованого у реєстрі за №16188, сторонами якого є заставодержатель АБ «УКРГАЗБАНК» та заставодавець ОСОБА_2 .

Банк повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором стосовно надання позичальнику кредиту, що підтверджується випискою з особових рахунків позичальника, копія якої додана до позовної заяви.

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором Банк 21.08.2018 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 79233, 61 грн. 

Рішенням Марківського районного суду Луганської області по справі № 417/6281/18 позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Станом на поточну дату заборгованість, визначена рішенням Марківського районного суду Луганської області по справі № 417/6281/18, погашена в повному обсязі. 

Однак, враховуючи, що зазначене рішення суду протягом тривалого часу не виконувалося (інформація про виконавчі провадження додається), Банк змушений звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, за порушення виконання грошових зобов`язань, невчасне повернення кредитних коштів Банку, Відповідач повинен сплатити заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України в сумі 25094,92 грн., а саме: за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 09.01.2019 по 23.02.2022 року (включно) –в сумі 7165,58 грн.; індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 09.01.2019 по 23.02.2022 року (включно) – в сумі 17929,34 грн. 

Окрім порушення умов кредитного договору позичальник (як заставодавець) допустив порушення умов Договору застави в частині зобов`язань щодо страхування предмета застави, визначених пунктом 3.3.4 Договору застави, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредиту та процентах, копія якого додається. За порушення Відповідачем/Заставодавцем умов страхування предмета застави, визначених пунктом 3.3.4 Договору застави, заставодержатель у відповідності до пункту 4.2 Договору застави нарахував заставодавцю штраф у розмірі 23142,00 грн за період порушення з 12.03.2017 по 01.02.2020, який становить 1,5% від заставної вартості предмета застави та збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком, починаючи з другого календарного місяця, що слідує за місяцем порушення.

Отже, на сьогоднішній день, заборгованість по трьох процентах річних у сумі 7165,58 грн, заборгованість по інфляційних втратах у сумі 17929,34 грн, заборгованість по штрафу у сумі 23142,00 грн. – залишаються непогашеними, що свідчить про порушення майнових прав та інтересів позивача. З метою захисту та відновлення своїх порушених прав та інтересів Позивач вважає за необхідне стягнути належні йому кошти в судовому порядку.

Ухвалою суду від 11.02.2026 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.

У судове засідання представник позивача Скиданюк М.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. 

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав.

Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:  1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що Рішенням Марківського районного суду Луганської області по справі № 417/6281/18 позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі. Станом на поточну дату заборгованість, визначена рішенням Марківського районного суду Луганської області по справі № 417/6281/18, погашена в повному обсязі. 

На підставі вищевказаного рішення були видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження № 65743105 та № 65742022, які наразі завершені, що підтверджується інформацією про виконавче провадження, отриманою 26 січня 2026 року.

Однак, враховуючи, що зазначене рішення суду протягом тривалого часу не виконувалося, Банк змушений звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення заборгованості, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України за несвоєчасне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань.

ПАТ АБ «Укргазбанк» нарахувало заборгованість по трьох процентах річних у сумі 7165,58 грн, заборгованість по інфляційних втратах у сумі 17929,34 грн, заборгованість по штрафу у сумі 23142,00 грн. 

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз положень ч. 2 ст. 625 ЦК України свідчить про те, що підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. 

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1, п.8 ч.2, абз 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Оцінюючи період стягнення 3% річних суд приймає до уваги положення п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, а також положення щодо зупинення строку позовної давності відповідно до норми п. 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, яка була чинною на момент звернення до суду.

Таким чином, позивач, користуючись наданим йому процесуальним правом, має право за частиною другою статті 625 ЦК України на нарахування та стягнення 3% річних на заборгованість за кредитним договором за час прострочення виконання боржниками грошового зобов`язання до 23.02.2022, а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 2662,40 грн., сплата якого підтверджується платіжною інструкцією.

З огляду на викладене та керуючись положеннями ст. 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором 113/11/2013/350 від 08.11.2013 року в загальному розмірі 48236,92 грн, з яких:
- за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 09.01.2019 по 23.02.2022 року (включно) – в сумі 7165,58 грн.;
- індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за період з 09.01.2019 по 23.02.2022 року (включно) – в сумі 17929,34 грн.;
- за порушення умов страхування предмета застави, визначених пунктом 3.3.4, 4.2 Договору застави, за період з 12.03.2017 по 01.02.2020- в сумі 23142,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», код ЄДРПОУ 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.А.Ковальчук