Справа № 643/5825/25
Провадження № 2/643/586/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026   м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Мокроусова Ю.С., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача - адвоката Загребельного Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Мокроусова Юрія Семеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання факту перебування дітей на утриманні

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Мокроусов Ю. С. (представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить визнати факт перебування на утриманні позивача неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (діти).

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги 

04.07.2024 між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач) був укладений шлюб. Від попереднього шлюбу відповідач має дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рідний батько зазначених дітей ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від дати укладання шлюбу між позивачем та відповідачем було створено сім`ю, в якій позивач, відповідач, а також малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_3 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 та пов`язані спільним побутом. При цьому позивач фактично утримує малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , які є рідними дочками його дружини (відповідача), матеріально забезпечуючи на достатньому рівні їх повсякденні побутові потреби, а також потреби у харчуванні, навчанні, їх нормальному розвитку. Зазначені діти називають позивача батьком. Також у позивача є рідні неповнолітня та малолітні дочки від його першого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , які також знаходяться на його утриманні відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 18.04.2023, укладеного між позивачем та ОСОБА_8 . Станом на дату звернення до суду із даним позовом позивач знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Водночас, враховуючи перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, позивач має намір звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви – десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 05.06.2025 замінено третю особу Службу у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.08.2025 у прийнятті визнання позову відповідачем - відмовлено.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 23.02.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Ураховуючи складність справи, суд, керуючись положеннями ч. 1 ст. 244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення. 

Стислий виклад позиції учасників справи

Позивач та його представник у судовому засіданні 13.05.2026 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі. 
Відповідач та її представник у судовому засіданні 13.05.2026 визнали позовні вимоги.
Представник третьої особи – Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання 13.05.2026 не з`явився, викликався до суду належним чином.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені 

04.07.2024 між позивачем та відповідачем Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстрований шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач та ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27.09.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 10).
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач та ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 16.08.2016 Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 11).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 30.06.2017 складений актовий запис № 9516, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 12).
18.04.2023 між ОСОБА_8 (мати) та позивачем (батько) укладений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, відповідно до умов якого цей договір укладено стосовно місця проживання та утримання спільних неповнолітньої та малолітньої дітей – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Місцем проживання дітей батьки визначили місце проживання батька. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Соломоненко Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 387 (а.с. 13).
Згідно з Довідкою голови ОСББ «Зелений капелюшок» Бреус О.А. від 01.10.2024, за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають: позивач, відповідач, ОСОБА_7 , 2013 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).
01.01.2025 між відповідачем (дилер) та ТОВ «Мікс-лайн» (продавець) укладений Договір співпраці (партнерства, дропшипінгу) з Інтернет-ресурсами № 001-064, відповідно до умов якого дилер за дорученням продавця надає останньому послуги з дистрибуції непродовольчих товарів продавця, а продавець зобов`язується прийняти надані Дилером послуги та виплатити Дилеру комісійну винагороду згідно умов Договору та Умов співпраці (а.с. 105-108).
Згідно з Довідкою про доходи, виданої 17.12.2025 ТОВ «Мікс-Лайн», загальна сума доходу відповідача за період з 19.07.2025 по 30.11.2025 без урахування аліментів становить 38204,35 грн. (а.с. 109).
Відповідно до Акту звіряння взаєморозрахунків по рахунку № НОМЕР_5 між ТОВ «Мікс-Лайн» та відповідачем, заборгованість відповідача складає 1391,60 грн. (а.с. 110)
Згідно з даними податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за 2025, обсяг доходу позивача за 2025 рік складає 4742982,60 грн. (а.с. 127-130)
Відповідно до довідки голови ОСББ «Зелений капелюшок» Бреус О.А. від 25.03.2026, за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживають: позивач, відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України). 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів. Результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 385/321/20, від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 661/2532/17, від 11.08.2021 у справі № 723/826/19, від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16, від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19). 
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК). 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК). 
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним (постанови Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 331/5517/19, від 05.10.2022 у справі № 569/7529/20, від 29.03.2021 у справі № 598/420/19-ц).
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені (постанова Верховного Суду від 29.03.2021 у справі № 598/420/19-ц).
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача (постанова Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 753/9162/1). 
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). 
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19) 
Верховний Суд у постановах від 10.12.2024 у справі № 299/8679/23, від 15.01.2025 у справі № 755/15383/23, від 10.07.2024 у справі № 127/16211/23, від 10.04.2025 у справі № 189/1176/24, від 05.03.2025 у справі № 953/2568/23, від 19.02.2025 у справі № 562/3371/23 дійшов висновку, що фактична відсутність спору між батьками, що підтверджується фактом визнання позову відповідачем, свідчить про відсутність факту порушення прав позивача, а відтак – про відсутність підстав для задоволення позову. 
Згідно з ч. 1 ст. 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
У постанові Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23 зроблено висновок про те, що у вітчима виникає обов`язок утримувати дітей лише у разі відсутності у них матері та батька, або вони з поважних причин не можуть надавати належного утримання (постанова Київського апеляційного суду від 25.03.2026 у справі № 939/837/25). 
Згідно з ч.1 ст. 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст. 268 СК України). Виходячи з аналізу вищевказаних норм, Верховний Суд зазначає, що ОСОБА_1 , перебуваючи у шлюбі з громадянкою ОСОБА_2 , має право на участь у вихованні цих дітей (за умови проживання однією сім`єю). При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби не додав доказів на підтвердження його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та її дітьми, а також доказів того, що ці діти не мають діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних їх утримувати або наявності у матері цих дітей поважних причин, з яких вона не може надавати їм належного утримання (постанова Верховного Суду від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23). 
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). 

Позиція суду

Судом встановлено, що позивач та відповідач є подружжям. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочками відповідача. Батько вказаних дітей помер, позивач є їх вітчимом. 
Аналіз законодавства України та релевантної судової практики Верховного Суду свідчить, що захисту підлягає лише порушене право особи, при цьому порушення прав має бути реальним. Вирішуючи спір, суд повинен переконатись в наявності порушеного права на момент прийняття судом рішення. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є підставою для відмови в позові. 
В ході розгляду справи судом відповідач послідовно визнавала позовні вимоги у повному обсязі. Суд на стадії підготовчого провадження не прийняв визнання позову відповідачем та продовжив розгляд даної справи. В подальшому, на стадії розгляду справи по суті, відповідач та її представник також зазначили, що не заперечують проти задоволення позову та визнають його. 
За таких обставин з доводів позовної заяви, пояснень учасників справи та досліджених доказів суд позбавлений можливості встановити факт порушення, не визнання або оспорювання прав позивача з боку відповідача. 
Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, фактична відсутність спору між сторонами, що підтверджується фактом визнання позову відповідачем, свідчить про відсутність факту порушення прав позивача, а відтак – про відсутність підстав для задоволення позову.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведений факт порушення, не визнання або оспорювання його прав з боку відповідача. 
Крім того, зважаючи на обов`язок суду надати відповідь на всі суттєві аргументи учасників справи, суд зазначає, що позивачем всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надано суду належних доказів перебування дітей на його утриманні. 
Надані суду докази свідчать лише про спільне проживання позивача, відповідача та дітей, а також про наявність у позивача та відповідача доходів у вказаному вище розмірі. Проте належних та допустимих доказів того, що доходи, які отримує позивач, витрачаються на дітей відповідача та останні перебувають на утриманні саме позивача, суду не надано. 
Доводи позивача, що відповідач фактично не має власних доходів та вказаний вище Договір співпраці (партнерства, дропшипінгу), укладений між відповідачем та ТОВ «Мікс-Лайн», фактично стосується бізнесу позивача, який є засновником вказаного товариства, суд відхиляє, оскільки доказів визнання вказаного договору недійсним (фіктивним, удаваним) суду не надано. За таких обставин суд вважає доведеним факт отримання відповідачем, яка є матір`ю дітей, самостійного доходу. 
Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верхового Суду, умовою задоволення позову в даній категорії справ є доведення того, що діти не мають діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних їх утримувати, або наявності у матері цих дітей поважних причин, з яких вона не може надавати їм належного утримання. 
В ході розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач отримує доходи, внаслідок чого має можливість утримувати дітей. Крім того, доказів того, що діти не мають діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних їх утримувати, суду не надано. Не надано суду і належних доказів того, що утримання дітей здійснюється саме позивачем. При цьому докази проживання позивача разом із відповідачем та її дітьми, а також наявності у позивача доходу, самі по собі не можуть свідчити про перебування дітей на утриманні позивача. 
Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову. 
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні позову адвоката Мокроусова Юрія Семеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання факту перебування дітей на утриманні – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне судове рішення складено 03.06.2026.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 26489104, адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55). 

Суддя Д.А. Крівцов