КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 761/16210/22
номер провадження: 22-ц/824/6871/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданніцивільну справу за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Біловодченко Марії Вітасівни на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року у складі судді Мальцева Д.О., у справі за заявою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ),
В С Т А Н О В И В:
У червні 2025 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Шевченківський ВДВС).
Заява мотивована тим, що 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №2-16829/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії - Дніпровського відділення №7989 міста Києва ВАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором №956 в сумі 199 305 грн 63 коп., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 (три) роки.
Заявник вказував, що ч.ч. 1, 2, 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, що становлять протягом трьох років з наступного дня після набрання ним законної сили та у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, тобто з 20 жовтня 2019 року. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.
Однак постанова про повернення виконавчого документа від 20 жовтня 2019 року разом з оригіналом виконавчого листа №2-16829/10 виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва на адресу банку не надійшли, що унеможливлює стягувача пред`явити його до примусового виконання повторно.
07 березня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Шевченківського ВДВС із заявою для отримання інформації, щодо перебування у відділі оригіналу виконавчого листа №2-16829/10, виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва.
10 квітня 2025 року надійшла відповідь Шевченківського ВДВС за вхідним №50548/2025, з якої вбачається, що згідно відомостей АСВП виконавче провадження №59364479 перебувало на виконанні та 20 жовтня 2019 року державний виконавець, керуючись п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану, яку направив на адресу стягувача: місто Київ, вул. Володимирська, 27. Доказів направлення на адресу стягувача оригіналу виконавчого листа разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу відділом не надано. Також Шевченківський ВДВС повідомив, що перевіркою відомостей, що містяться в АСВП вказаний вище виконавчий документ повторно на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.
Заявник посилався на те, що оригінал виконавчого листа №2-16829/10 втрачено. Разом з тим, станом на момент подання вказаної заяви рішення суду в повному обсязі не виконано, залишок заборгованості становить 155 418 грн 71 коп.
З урахуванням наведеного АТ «Державний ощадний банк України» просило видати дублікат виконавчого листа №2-16829/10, виданий 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії - Дніпровського відділення №7989 міста Києва ВАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором №956 в сумі 199 305 грн 63 коп., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Біловодченко М.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 07 березня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Шевченківського ВДВС із заявою для отримання інформації щодо перебування у відділі оригіналу виконавчого листа №2-16829/10, виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва. 10 квітня 2025 року надійшла відповідь від Шевченківського ВДВС, з якої вбачається, що згідно відомостей АСВП виконавче провадження №59364479 перебувало на виконанні та 20 жовтня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яку направлено на адресу стягувача: місто Київ, вул. Володимирська, 27. Доказів направлення на адресу стягувача оригіналу виконавчого листа разом з постановою про повернення виконавчого документа стягувачу відділом не надано. Також Шевченківський ВДВС повідомив, що перевіркою відомостей, що містяться в АСВП встановлено, що повторно вищевказаний виконавчий документ на виконання до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Отже оригінал виконавчого листа №2-16829/10 втрачено. Станом на сьогоднішній день рішення суду в повному обсязі не виконано, залишок заборгованості становить 155 418 грн 71 коп.
Вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що банком пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а доводи не є поважними, оскільки 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента України та діє на цей час. 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII доповнено пунктом 10-2, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Воєнний стан запроваджений в Україні 24 лютого 2022 року, який наразі не припинено та не скасовано. Після винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який припадає на 20 жовтня 2022 року.
Таким чином вважає, що з огляду на положення пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, перервалися.
Учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що заявник не довів належними та допустимими доказами факт втрати оригіналу виконавчого листа, не зазначив, коли, ким і за яких конкретних обставин його було втрачено, а також не навів поважних причин пропуску строку для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання після його повернення стягувачу 20 жовтня 2019 року у межах виконавчого провадження № 59364479.
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 2-16829/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії - Дніпровського відділення № 7989 міста Києва ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 956 у розмірі 199 305 грн 63 коп., витрат зі сплати державного мита у розмірі 1 700 грн 00 коп., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп. Згідно із зазначеним виконавчим листом строк пред`явлення його до виконання становив три роки (а.с.105).
За заявами АТ «Державний ощадний банк України» виконавчий лист № 2-16829/10 неодноразово перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, що підтверджується відмітками державного виконавця у виконавчому документі із зазначенням підстав повернення та посиланням на відповідні норми Закону України «Про виконавче провадження».
У межах виконавчого провадження № 23949928 було реалізовано транспортний засіб боржника, а кошти від його реалізації у сумі 45 706 грн 92 коп. перераховано стягувачу. Після цього залишок нестягнутої заборгованості за судовим рішенням становив 155 418 грн 71 коп.
11 червня 2019 року представником стягувача у межах встановлених законодавством строків, повторно пред`явлено для примусового виконання до Шевченківського ВДВС разом із заявою про відкриття виконавчого провадження виконавчий лист № 2-16829/10, виданий 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» залишку нестягнутого боргу у сумі 155 418 грн 71 коп.
31 липня 2019 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59364479 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 155 418 грн 71 коп. (а.с.132)
Згідно з інформацією, що міститься в АСВП, стягувачу стало відомо, що 20 жовтня 2019 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС в межах виконавчого провадження № 59364479 з виконання виконавчого листа № 2-16829/10, виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 
При цьому повернення виконавчого документа стягувачу з указаних підстав не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.
Згідно з ч.ч.2, 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, а у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повністю або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення
Отже у даному випадку після повернення виконавчого документа стягувачу 20 жовтня 2019 року новий строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-16829/10 до виконання почав обчислюватися саме з 20 жовтня 2019 року.
У заяві АТ «Державний ощадний банк України» зазначало, що постанова про повернення виконавчого документа від 20 жовтня 2019 року разом з оригіналом виконавчого листа № 2-16829/10, виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, на адресу банку не надходили, що унеможливило повторне пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
07 березня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Шевченківського ВДВС із заявою про надання інформації щодо перебування у відділі оригіналу виконавчого листа № 2-16829/10, виданого 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва (а.с.120).
10 квітня 2025 року за вхідним № 50548/2025 надійшла відповідь Шевченківського ВДВС, з якої вбачається, що згідно з відомостями АСВП виконавче провадження № 59364479 перебувало на виконанні, а 20 жовтня 2019 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено її на адресу стягувача: місто Київ, вул. Володимирська, 27 (а.с.121).
Адреса: місто Київ, вул. Володимирська, 27 є адресою стягувача: АТ «Державний ощадний банк України».
Водночас Шевченківським ВДВС не надано належних доказів направлення стягувачу АТ «Державний ощадний банк України» саме оригіналу виконавчого листа № 2-16829/10 разом із постановою про повернення виконавчого документа від 20 жовтня 2019 року. Крім того, Шевченківський ВДВС повідомив, що за даними АСВП вказаний виконавчий документ повторно на виконання до Шевченківського ВДВС не надходив та на виконанні не перебуває.
Наведені обставини підтверджують, що оригінал виконавчого листа № 2-16829/10 фактично не був повернутий АТ «Державний ощадний банк України», а його відсутність у стягувача виникла з причин, які не залежали від волі та дій банку, оскільки саме Шевченківським ВДВС не підтверджено належними доказами направлення банку оригіналу виконавчого документа разом із постановою про його повернення.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з пунктом 9 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У ч.ч.1, 3 ст.431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
На час видачі виконавчого листа у справі №755/14156/14 (січень 2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у ст.22 якого було встановлено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII), згідно із п.5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з ч.ч.1, 2, п.1 ч.4 ст.12 Закону №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз п.17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі №201/4043/19-ц (провадження № 61-18264св21), від 30 серпня 2022 року у справі №757/14604/20-ц (провадження № 61-8111ск22), від 06 листопада 2019 року у справі №2-1053/10 (провадження №61-18169св18), від 23 вересня 2020 року у справі №127/2-3538/10 (провадження №61-8969св20).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06 (провадження №61-11038св19), від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц (провадження №61-17590св20), від 23 червня 2021 року у справі №2-162/12 (провадження №61-21034св21).
Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
У справі, яка переглядається, встановлено, що виконавчий лист № 2-16829/10, виданий 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва щодо боржника ОСОБА_1 , постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 20 жовтня 2019 року було повернуто стягувачу АТ «Державний ощадний банк України» на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Частина 1 ст.37 Закону №1404-VIII містить вичерпний перелік обставин, які є підставою для повернення виконавчого документа.
Так, згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Відповідно до ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяці.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (ч.5 ст.12 Закону №1404-VIII).
Таким чином, колегія суддів вважає, що АТ «Державний ощадний банк України» як стягувач мало право на звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-16829/10, оскільки матеріалами справи доведено факт відсутності оригіналу виконавчого документа як у стягувача, так і в органу державної виконавчої служби, що свідчить про його втрату з причин, які не залежали від волі та дій банку.
Відмова у видачі дубліката виконавчого листа призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вирішуючи заяву АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-16829/10, суд першої інстанції, у порушення вимог статті 264 ЦПК України, не врахував встановлені у справі обставини, зокрема відсутність оригіналу виконавчого документа як у стягувача, так і у Шевченківського ВДВС, а також ненадання відділом доказів фактичного направлення банку саме оригіналу виконавчого листа разом із постановою про його повернення від 20 жовтня 2019 року.
Унаслідок цього колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність факту втрати виконавчого документа та відсутність правових підстав для задоволення заяви АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа.
Надаючи оцінку обставинам строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, колегія суддів зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово був продовжений, останній раз до 30 червня 2023 року.
Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України. Надалі дію воєнного стану неодноразово було продовжено.
Законом України №2129-IX від 15 березня 2022 року розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, згідно з підпунктом 4 якого тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Тобто усі строки, які є в Законі, перериваються до припинення або скасування воєнного стану.
Приймаючи до уваги, що виконавчий лист № 2-16829/10 було повернуто стягувачу постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 20 жовтня 2019 року, новий трирічний строк для його пред`явлення до виконання мав обчислюватися саме з цієї дати та сплив 20 жовтня 2022 року. Водночас на момент закінчення цього строку в Україні вже діяв воєнний стан, під час якого відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», строки, визначені цим Законом, перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про пропуск АТ «Державний ощадний банк України» строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-16829/10 до виконання є помилковим, оскільки після повернення виконавчого документа постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 20 жовтня 2019 року новий трирічний строк його пред`явлення до виконання сплив 20 жовтня 2022 року, тобто вже в період дії воєнного стану, під час якого строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Отже на момент звернення АТ «Державний ощадний банк України» із заявою про видачу дубліката виконавчого листа цей строк у встановленому законом порядку не сплив, що свідчить про наявність правових підстав для розгляду заяви по суті та виключає можливість відмови у її задоволенні з мотивів пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Однак суд першої інстанції, у порушення вимог ст.263 ЦПК України, наведеного не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про пропуск АТ «Державний ощадний банк України» строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-16829/10 до виконання, хоча такий строк у встановленому законом порядку не сплив.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що призвело до неправильного вирішення заяви про видачі дубліката виконавчого листа, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Біловодченко Марії Вітасівни задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року скасувати.
Заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) - задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа №2-16829/10, виданий 20 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ) на користь філії - Дніпровського відділення № 7989 міста Києва ВАТ «Державний ощадний банк України» суму заборгованості за кредитним договором № 956 в сумі 199 305 грн 63 коп., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 червня 2026 року.

Головуючий

Судді: