Справа № 127/12515/25
Провадження № 22-ц/801/956/2026
Категорія: 62
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Справа № 127/12515/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів: Рибчинського В.П., Голоти Л.О.
за участю секретаря судового засідання: Ходакової М. Г.
позивача: ОСОБА_1 
відповідача: ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2026 року, постановлене під головуванням судді Жмудя О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва по смерть, серії НОМЕР_1 від 26.09.2023 року. Оскільки ОСОБА_3 не склав заповіт, позивачка подала заяву про прийняття спадщини в порядку закону. Спадкова справа до майна померлого була заведена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. Згідно довідки про коло спадкоємців від 15.04.2025 заяву про прийняття спадщини за законом подали мати - ОСОБА_1 , дружина - ОСОБА_2 , а донька - ОСОБА_4 відмовилася від спадщини на користь своєї матері ОСОБА_2 . Під час шлюбу ОСОБА_3 було набуто таке майно: 9/2000 часток будинку по АДРЕСА_1 ; приміщення №183, загальною площею 296,0 кв. м. по АДРЕСА_2 ; 1/50 частку цокольного приміщення, площею 133,7 кв. м. по АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ,загальною площею 36,6кв.м.; транспортний засіб MERSEDES-BENZ GLE, 2022 року випуску МL 350. З огляду на заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Кметюк С.А., Слободянюк Ю.П. звернулась листом від 21.03.2025 до ОСОБА_2 ,у якому просила передати приватному нотаріусу у розумний строк оригінали вказаних правовстановлюючих документів для можливості оформлення спадщини. Проте, у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від отримання ,даний лист повернуто ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що у позасудовому порядку вона отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, чим порушуються її права ,просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на: частку від 9/2000 часток будинку, а саме, на 1/6 квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 71,5 кв.м, житловою площею 45,3 кв.м.; 1/6 частку приміщення АДРЕСА_6 ; 1/6 частку від 1/50 частку цокольного приміщення, загальною площею 133,7 кв.м. по АДРЕСА_3 ; 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв. м. житловою площею 19,3 кв. м.; 1/6 частку транспортного засобу MERSEDES-BENZ GLE , 2022 року випуску МЛ 350 ,дата реєстрації 07.01.2023 р.
26.01.2026 року ОСОБА_1 подала заяву про зміну предмета позову, пославшись на те, що з витребуваних судом матеріалів інвентарних справ на об`єкти нерухомості було виявлено невідповідності інформації, наданої в довідках БТІ та в правовстановлюючих документах ,а тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на: 1/6 частки від належної померлому 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 71,5 кв.м.; 1/6 частку від 57/100 часток нежитлового вбудованого приміщення №183, що складає площу 167,7 кв. м., розташованого по АДРЕСА_2 ; 1/6 частку від 1/50 частки цокольного поверху (приміщення №1-№7), загальною площею 133,7 кв. м., розташованого по АДРЕСА_3 ; 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв.м.; 1/6 частку транспортного засобу MERSEDES-BENZ GLE 300D ,2022 року випуску, дата реєстрації 07.01.2023 р.
У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_2 – адвокат Чернілевська Р.В. , заперечуючи проти позову, вказала, що ОСОБА_1 порушено процедуру подання заяви про прийняття спадщини, оскільки матеріали справи не містять ні власноручно поданої заяви, ні доказів надходження такої заяви засобами поштового зв`язку, а відтак , не має правового наслідку у вигляді закликання такого спадкоємця до спадкування. Окрім того, ОСОБА_1 не вичерпано можливості отримання документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно , відтак, звернення до суду є передчасним, оскільки ОСОБА_1 має можливість отримати дублікати правовстановлюючих документів на спадкове майно та подати їх нотаріусу, що виключає порушення її права та наявність судового спору.
Рішенням Вінницького міського суду від 05.02.2026 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: 1/6 частки від належної померлому 1/4 частки квартири АДРЕСА_5 ,загальною площею 71,5 кв.м. ;1/6 частку від 57/100 часток нежитлового вбудованого приміщення №183, що складає площу 167,7 кв.м., розташоване по АДРЕСА_2 ; 1/6 частку від 1/50 частки цокольного поверху (приміщення №1-№7), загальною площею 133,7 кв.м., розташоване по АДРЕСА_3 ; 1/6 частку квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 36,6 кв.м.; 1/6 частку транспортного засобу MERSEDES-BENZ GLE 300D ,2022 року випуску, дата реєстрації 07.01.2023 р.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а у справі ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позову відмовити. Вказала, що суд не врахував ту обставину, що зі змісту заяви позивачки про прийняття спадщини вбачається, що справжність підпису на ній посвідчена іншим нотаріусом, а не приватним нотаріусом Кметюк С.А., якою відкрито спадкову справу. Це свідчить про те, що заява не подавалася позивачкою особисто під час візиту до зазначеного нотаріуса. Водночас, матеріали спадкової справи не містять доказів надходження цієї заяви поштовим зв`язком (зокрема, відсутній конверт із відповідними відмітками). Вважаючи ,що у справі відсутні належні та допустимі докази як особистого подання заяви, так і її направлення поштою, така заява не може вважатися поданою у встановленому законом порядку, що свідчить про відсутність у неї юридичної сили та правових наслідків щодо прийняття спадщини, тобто ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про захист цивільного права ,яке у неї відсутнє.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає рішення законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Вказує, що із витребуваної судом спадкової справи вбачається, що заява про прийняття спадщини подана у строки визначені законом, посвідчення справжності підпису позивачки іншим нотаріусом не заборонена ні законом ,ні «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Якщо у відповідача виникали сумніви щодо справжності підпису на даній заяві, то вона не була позбавлена права на призначення судової почеркознавчої експертизи в суді першої інстанції, однак таких клопотань до суду першої інстанції не заявляла.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходив із того, що позивач ОСОБА_1 ,як мати , є спадкоємцем першої черги після смерті сина ОСОБА_3 , а отже має право на спадкування частини його майна. При цьому спірне майно було набуте у шлюбі  ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та є спільною сумісною власністю подружжя, тому до складу спадщини входить відповідна частка померлого. Суд встановив, що нотаріус постановою №13/02-14 від 22.05.2025 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, що унеможливило оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а отже виникли підстави для судового захисту шляхом визнання права власності. З урахуванням того, що інші спадкоємці або відмовились від спадщини, або не заперечили належним чином права ОСОБА_1 , а також наявності у справі доказів належності майна спадкодавцю, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність захисту спадкових прав ОСОБА_1 судом , шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на відповідні частки спадкового майна .
Колегія суддів вважає, що із вказаними висновками повністю погодитись не можна, оскільки суд дійшов до них ,неповно встановивши обставини справи, неправильно застосувавши норми матеріального і порушивши норми процесуального права, чим допустив хибний висновок про наявність підстав для визнання у судовому порядку за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування .
Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем порядку подання заяви про прийняття спадщини через відсутність у спадковій справі доказів ,як особистого подання нею заяви про прийняття спадщини , так і її направлення поштою,не заслуговують на увагу.
Посвідчення справжності підпису ОСОБА_1 на заяві про прийняття спадщини іншим нотаріусом, а не приватним нотаріусом Кметюк С.А., якою відкрито спадкову справу, не вказує на незаконність прийняття спадщини,оскільки із матеріалів справи вбачається, що заява про прийняття спадщини містить посвідчення її підпису іншим нотаріусом,що не заборонено положеннями ЗУ «Про нотаріат» і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженим Наказом Міністерства юстиції № 296/5). Враховуючи достатньо похилий вік позивача ,як об`єктивної причини неможливості особистої явки , і відсутність прямої заборони подачі заяви про прийняття спадщини із нотаріально посвідченою справжністю підпису під нею заявниці нотаріусу за місцем відкриття спадщини , доводи апеляційної скарги про безпідставність прийняття такої заяви і відкриття спадкової справи є непереконливими. Згідно з чинним законодавством України (Глава 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України далі- Порядку)), заява про прийняття спадщини, на якій підпис спадкоємця засвідчений іншим нотаріусом, є офіційним документом і вважається належно оформленою. Відповідно до вказаного Порядку  нотаріус за місцем відкриття спадщини перед заведенням справи зобов`язаний виконати лише дві дії: перевірити за Спадковим реєстром, чи не відкрив справу хтось інший до нього і перевірити, чи містить заява підпис спадкоємця та нотаріальне посвідчення цього підпису (якщо вона подана не особисто).Оскільки підпис ОСОБА_1 під заявою було належним чином засвідчено приватним нотаріусом Конюк В.О. , нотаріус за місцем відкриття спадщини отримала повне законне право внести відомості до Спадкового реєстру та відкрити справу.
Разом із тим, згідно ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції зважає на заперечення проти позову відповідача і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає,що у даній справі суд неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права щодо встановлення обставин справи ,що мають значення для її розгляду , зокрема,щодо наявності у даній справі спору про право , а тому вважає необхідним вийти за межі апеляційної скарги .
Відповідно до ст. 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
У ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» визначено випадки, за яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, таким є не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Звернутися до суду для визнання права на спадщину можна виключно у разі наявності перешкод, які неможливо усунути через нотаріуса. До однієї із них належить,зокрема,втрата документів ,тобто відсутність оригіналів документів про право власності померлого на майно, якщо їхні дублікати неможливо отримати в архівах чи реєстрах.
Верховний Суд у постанові від 25.03.2026 року у справі №139/808/23 дійшов висновку про те, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по захист своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Таким чином, зверненню до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно мало б передувати вирішення даного питання в позасудовому порядку позивачем за участю нотаріуса або органу чи службової особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.  Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.  Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
Відповідно до п.2-3 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.  Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.
Відповідно до 4.14. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Пунктом 4.16. глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
Пунктом 4.18. глави 10 розділу ІІ передбачено що видача свідоцтва  про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують  право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.
Апеляційним судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказані ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00046244162 від 11.09.1954 ,актовий запис №260 (а.с. 7).
14.12.1982 ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ,серії НОМЕР_2 (а.с. 60).
У шлюбі народилась дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 62).
08.07.2022 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». Документи, що посвідчують реєстрацію шлюбу надані іноземною мовою , перекладені на українську мову та засвідчені нотаріусом ( а.с. 63-70).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ,серії НОМЕР_4 (а.с. 8).
22.09.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.8 зворот).
З довідки №12/02-14 від 15.04.2024, наданої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. вбачається, що заяву на прийняття спадщини за законом подали – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про відмову від спадщини – ОСОБА_4 (а.с. 10).
ОСОБА_1 18.04.2025 року звернулась до ОСОБА_2 з листом, в якому просила передати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, приватному нотаріусу для можливості оформлення спадщини (а.с.10 зворот).
Лист направлявся засобами поштового зв`язку, що підтверджується наданими позивачем доказами (а.с. 11-13).
22.05.2025 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В постанові вказано, що ОСОБА_1 претендує на спадщину на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В зв`язку з тим,що ні нею , ні її представником за довіреністю не надано нотаріусу жодних документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на будь-яке нерухоме та рухоме майно, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 41).
Колегія суддів вважає,що оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину саме в зв`язку з ненаданням стороною позивача необхідних для оформлення спадщини правовстановлюючих документів , а не з іншої причини і доказів витребування їх дублікатів ,відмови у їх видачі сторона позивача не надала , така відмова нотаріуса є формальною і не свідчить про те ,що таке право позивача оспорюється або не визнається іншою особою,так як за умови витребування дублікатів правовстановлювальних документів і надання їх нотаріусу , відмова з цієї причини не мала б місце. 
При цьому ще раз необхідно підкреслити,що з іншої причини нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину не відмовляв.
Позивачем не доведено наявності об`єктивних перешкод для оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, зокрема, не підтверджено вжиття заходів для отримання дублікатів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця  ОСОБА_3  на спадкове майно. В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення ОСОБА_1 до компетентних органів із відповідними запитами щодо отримання дублікатів правовстановлюючих документів на спадкове майно ОСОБА_3 . 
Окрім того, доказів звернення спадкоємиці до нотаріуса із заявою про витребування необхідних документів в матеріалах справи, також немає, що підтверджує, що ОСОБА_1 не вжила у позасудовому порядку всіх необхідних заходів для оформлення спадщини. 
Як вже зазначалося, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку, ОСОБА_1 не довела належними доказами, що такі перешкоди існують. 
Вказане свідчить не про реальну наявність у позивача спору про порушене право і звернення до суду ,як спосіб його захисту, оскільки відмова залежить від бездіяльності самої сторони позивача ,а про виявлену доцільність вирішення позивачем питань спадкування у судовому порядку, створення ілюзії «спору про право» і перекладання обов`язку витребування необхідних правовстановлюючих документів ,а також оформлення спадкових прав на судову систему .
Таким чином, з урахуванням наведених норм матеріального та процесуального права, можливості витребування необхідних дублікатів документів стороною позивача чи на їх клопотання нотаріусом , а також усталеної судової практики, слід дійти висновку, що звернення ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про визнання права власності на спадкове майно ,є передчасним.
Оскільки право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, сам по собі факт відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії з причини ненадання ОСОБА_1 правовстановлюючих документів автоматично не свідчить про наявність спору про право чи порушення цивільного права позивача, а лише вказує на недотримання останнім встановленого порядку оформлення спадкових прав. 
Відтак, у даному випадку відсутній факт порушення, невизнання або оспорювання цивільного права чи інтересу ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою для надання судового захисту відповідно до ст. 15–16 ЦК України. 
З огляду на викладене, рішення суду про необхідність захисту прав позивача саме судом ,є передчасним і незаконним , ухваленим за неповного з`ясування обставин у спірних правовідносинах , з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення - про відмову у позові через недоведеність ОСОБА_1 порушень права , що підлягає саме судовому захисту.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, понесені нею у суді першої інстанції судові витрати слід залишити за нею. 
Водночас, з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2   підлягало б стягненню 5000 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, проте, враховуючи,що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи і вона звільняється від сплати судового збору на підставі п.9.ч.1. ст.5 ЗУ «Про судовий збір» , понесені ОСОБА_2 судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України 

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.02.2026 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.
Судовий збір, понесений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в розмірі 5000 грн, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С. Г. Копаничук 

судді: Л.О. Голота

В.П. Рибчинський